"עוד יום חומק לו
ואתה דוהה -מעבר לנו עכשיו
אתה אף פעם לא נשאר במקום שאליו אתה שייך
אומרים שאהבה לוקחת זמן
אבל למה בזבזת את שלי, מותק?
תגיד את האמת עכשיו
עזבת לפני זמן רב מאוד
רב מאוד -רב מאוד…"
תודה.
אנחנו כאן. -כן.
אנחנו עושים את זה. -אנחנו עושים את זה.
היי, חברים. זה נשמע מדהים.
אני רוצה לדבר איתכם על כמה… -תודה.
אפשר לדבר על זה אחרי ההופעה?
אלוהים. ברור. -תודה.
וואו.
בוא נשנה את ההדרן.
באמת. אני חושבת שכדאי שנעשה את זה.
כן. אנחנו לא יכולים לעשות את זה.
אתה לא רוצה לנגן משהו אחר? -כלומר, ברור, אבל…
אתה רוצה. תראה אותך. לא. -את יודעת מה אנחנו חייבים לנגן.
לא.
אילו היית יכול לנגן איזה שיר שאתה רוצה עכשיו, מה היית מנגן?
מה היית מנגן?
"היי לואו".
זה יכול להיות מגניב. זה יהיה מגניב.
אלוהים, רגע. יש לי רעיון מעולה.
בוא ננגן את "צטט אותי".
זה יהיה מושלם עכשיו.
כן?
תגיד לגרג ולליה? -כן.
אני אוהבת אותך.
לוס אנג'לס.
אני פשוט מתה על העיר הזו.
אתם יודעים, ג'וש, נולד וגדל כאן.
מה המצב, 818? -כן!
שמעתי אותך.
בסדר, אז לפני שננגן לכם את השיר האחרון,
אני… אני רק רוצה להגיד לכם
שאנחנו אסירי תודה שאתם כאן הערב.
זה סוג של נס
שמישהו מאיתנו נמצא כאן עכשיו, ממש כאן, בחדר הזה.
תחשבו על כל הדברים הקטנים שהיו צריכים לקרות כדי שתגיעו לכאן,
זה התחיל מזמן, כשההורים שלכם החליטו ליצור אתכם.
ואיכשהו, הגעתם ללוס אנג'לס.
אולי בחרתם להיות כאן, כמוני, או שנולדתם כאן, כמו ג'וש.
ואז, לא מזמן, שמעתם על ההופעה הזו
והחלטתם לבוא, ועכשיו אתם כאן.
והיו מיליון צעדים
שהיו עלולים לקרות אחרת בדרך.
או מכיוון שקיבלתם החלטה אחרת
או מסיבה אחרת שהייתה לחלוטין מעבר לשליטתכם.
הייתם יכולים להיות במקום אחר עכשיו.
הייתם יכולים להיות אנשים אחרים.
אתם מוכנים?
אבל אתם לא.
אתם אתם.
ואתם כאן, איתנו, ברגע זה ממש.
ואנחנו אוהבים אתכם על זה.
גם אנחנו אוהבים אתכם.
השיר הבא נקרא "צטט אותי".
אחת, שתיים, שלוש, ארבע.
ג'ודית.
הלו? -שלום, זו ג'ודית?
כן. -היי, ג'ודית. זה ג'וש.
מה שלומך היום? -בסדר.
ג'ודית, אני יכול לשאול אותך שאלה? את חושבת לפעמים על חיסכון בכסף?
אז לזה יש ביקורות מעולות.
אתה יודע שאפשר לשלם לאנשים כדי שיכתבו ביקורות טובות ברשת.
זה נכון, אבל קראתי אותן והן נראו לי די אמיתיות.
אין לי מושג איך אתה חושב שאתה יודע את זה. -כי קראתי אותן.
אני יודעת. אני רואה שאתה קורא אותן.
בסדר, איך את רוצה להחליט?
בסדר, אז עכשיו זה עליי?
אני לא יודע מה את רוצה שאעשה.
אני רוצה שתהיה מבוגר ותקבל החלטה.
בסדר. מה את אומרת על זה?
זה אותו האחד. -כן.
אלוהים אדירים, ג'וש. אתה כזה מעצבן.
לך למצוא את סופי. היא ג'ירפה.
לא הייתה לנו ברירה.
לא היה לנו מה לאכול.
הרגשת שהחיים שלכם בסכנה?
לא אכלנו כמה ימים. עמדנו למות.
גססנו. -אני יודע, ואני מצטער מאוד
שזה קרה לכם.
אבל כדי לתת לכם הזדמנות לקבל מקלט מדיני בארצות הברית,
אני צריך להוכיח שחששתם מרדיפה.
אם לא, אני יכול לעזור לך להשיג רישיון עבודה כאן, בקולומביה.
בסדר?
אז הרגשת שהחיים שלכם היו בסכנה?
כן. -כן. טוב.
- מואט -
תודה רבה.
סליחה, מה אמרת ששמך? -אסטריד.
אסטריד. את רוצה לדעת כמה כסף הצוות המוכשר ביותר הזה
הרוויח למען החברה, אסטריד?
המספר די גבוה.
את רוצה לדעת מה הוא? -בסדר.
בחייכם. כיף להגיד את המספר בקול רם.
דומיניק, מה היה המספר הסופי? 76 ומה?
שבעים ושש, ארבע, חמש.
שבעים ושישה מיליון ו-450 אלף דולר. בחייכם! זה המון בתים.
אסטריד, את לא שמחה
בשביל האנשים החרוצים והמצליחים האלה?
אני שמחה מאוד בשביל כולכם. ברכותיי.
זה היה מתוק מאוד מצדך. תודה, אסטריד.
לחיים, כולם. -לחיים!
כן.
פיטר, ממה הכי נהנית בחוויה? דבר.
אה, אני? אני לא יכול שלא לחשוב על מה שקרה באוגוסט.
אני בטוח שאתם יודעים על מה אני מדבר.
בהחלט. -אלוהים.
כל העסקה כמעט כשלה.
והיא הייתה נופלת אילו וילסון לא היו מגיעים ברגע האחרון
ומצילים לנו את ה"אתם יודעים מה".
נראה שלפעמים יש מזל. לחיים.
אבל בחיי, איזו רכבת הרים, מה? -סליחה, אחי, אבל רק רגע.
אתה לא יכול לזלזל בעצמך כך. -סליחה?
הרגע זקפת את כל הניצחון הזה לזכות המזל.
אמרת שזה לא היה קורה, אבל היה לנו מזל. זה לא הוגן.
רק אמרתי…
בסדר, אולי לא התכוונת לזה, אבל יש משמעות למילים. אז בואו נדבר ברורות.
ארבעתנו לא שותים שמפניה עכשיו כי היה לנו מזל, נכון?
קרענו את התחת על העסקה הזו במשך שנתיים.
פיטר, אני יודע כמה קשה עבדת. כלומר…
העסקה הזו לא הייתה נופלת, כי לא היינו נותנים לה ליפול.
האם היה לנו רגע קשה באוגוסט? כן.
האם וילסון סיפקו פתרון? כן.
אבל אילו הם לא היו עושים זאת, היינו מוצאים פתרון אחר,
כי שיחקנו כדי לנצח.
תודה, אסטריד.
אתם רוצים לדעת מי מדבר על מזל? מהמרים ולוזרים.
אני מצטער, אני יודע שזה נשמע נוקשה, אבל זה נכון.
אם תשמעו מישהו אומר, "העסקה שלי נפלה. היה לי מזל רע",
הוא לוזר.
וארבעתנו, ברור שאנחנו לא לוזרים,
ויש לנו 76 מיליון חברים חדשים בחשבון הבנק שמוכיחים זאת.
אתם אמורים להיות גאים בעצמכם!
אני לא רוצה שתלכו הביתה ותרגישו שהיה לכם מזל.
אני רוצה שתחזרו הביתה הערב ותרגישו את ההרגשה הנפלאה
שמקבלים רק מניצחון.
ואני רוצה שתדעו בביטחון מלא,
מעבר לכל צל של ספק,
שניצחנו היום כי זה הגיע לנו.
אני אשתה לחיי זה.
היי, אסטריד. -מה שלומך?
זה היום הכי טוב בחיי.
שתית די הרבה.
כן. את יודעת, זו שאלה של קיבולת.
שלי די גבוהה.
אבל רציתי להזמין את כל מי שנמצא כאן לכוסית.
לא, כי תקשיבי, זה רגע מיוחד בשבילי.
החיים שלי השתנו היום כי אני… עשיר עכשיו.
מהיום.
אני עשיר לעזאזל. לא נולדתי עשיר ועכשיו אני עשיר.
אז כל האנשים כאן הערב יקרים לי,
כי הם היו איתי כשזה קרה.
אז אני… רוצה להזמין את כולם לכוסית.
זה נדיב מאוד, אבל יש כאן הרבה אנשים.
אני יודעת שאתה לא רואה את כולם.
כן, לא. זו המטרה. אני רוצה שהחשבון יהיה גבוה.
אני רוצה לראות חשבון מגוחך ולשלם אותו ושלא יהיה אכפת לי.
זה מה שאני רוצה לחוות עכשיו.
את יכולה לעזור לי?
מה אתה רוצה להזמין להם?
דון חוליו.
בסדר, אלך לספור את כולם. אתה בטוח שאתה רוצה כוסית לכל אחד?
כוסית לכל נשמה מבורכת במוסד הזה.
אתה מצחיק.
רגע. רציתי לשאול אותך עוד משהו.
כן? -מה את עושה מחר?
כי אני הולך לטוס לאיזה חוף
ואני חושב שכדאי שתבואי איתי.
אביא לכולם דון חוליו. -לא, אני רציני.
יש לי חבר.
ו… כמה הוא מרוויח בשנה?
אדוני… -לא, כמה הוא מרוויח?
אני חושבת ששתית קצת יותר מדי הערב. שמור על עצמך בדרך הביתה.
אל תפני לי את הגב המזוין שלך!
היי! שאלתי כמה הוא מרוויח. -אדוני.
כמה הוא מרוויח?
-אדוני!
עזוב אותי! אמרתי לך לעזוב אותי לעזאזל!
כמה הוא מרוויח, חתיכת כלבה מזוינת?
- לוס אנג'לס -
ג'וש, לאט יותר.
אני פשוט לא רוצה לאחר.
אנחנו לא מאחרים.
אתה תמיד ממהר למקומות,
ואז אתה תמיד רוצה לעזוב ברגע שאנחנו מגיעים.
בסדר, אבל לא רק אני כזה. כולם כאלה.
אתה קצת יותר כזה.
פשוט אין לי הרבה זמן היום, אז… -אני יודעת. אני יודעת.
אמרת לה להיות מוכנה?
היא תפגוש אותנו בחוץ, אבל נראה שהיה לה בוקר קשה, אז…
אני בטוחה.
בחייך. היא…
את יודעת, לא היה לה קל.
אולי. -או…
מה זאת אומרת "אולי"?
אני לא יודעת. כלומר, אני… אני יודעת שהיה לה קשה.
פשוט נראה שזה התירוץ שלה לכל דבר.
שלה קשה כל כך ולך טוב כל כך.
כן. אבל באמת טוב לי מאוד.
יש לי אותך.
יש לי את הבן הזה מאחור.
ויש לו את הרגליים האלה.
תראה אותן. הן שמנות כל כך.
הוא תינוק שמן וטוב.
והוא בטוח.
וזו הסיבה שאני רוצה שתאט.
בסדר. אני מאט.
אבל רק שתדעי, לא כי אמרת לי לעשות את זה, אלא כי הגענו.
חשבתי שאמרת שהיא תפגוש אותנו בחוץ. -כן.
אני יודעת. אני מצטערת. -היי.
היי. אין לי בגדים נקיים.
כאילו, הגברת שגרה מולי, בדירה 44,
משאירה את הדברים שלה במייבש תמיד.
כבר לפני שעתיים אמרתי לה שאני צריכה להשתמש בו,
והיא אמרה, "זה בסדר, תוציאי את הדברים שלי ושימי אותם על המייבש."
ואמרתי, "כלבה, לא אעשה את הכביסה שלך."
אז זה המצב שלי. -כן. זה מגוחך.
כן. -רוצה לבוא במה שאת לובשת עכשיו?
אני לא יכולה לבוא במה שאני לובשת עכשיו. -אני חושב שכן.
למה אתה תמיד סותר אותי כך?
אני מתנצל שסתרתי אותך, אבל התזמון קריטי כאן.
בסדר, אחי. אל תדבר אליי בקול האדיש הזה.
כאילו שאתה כזה הגיוני
ואני לא מתנהגת לעניין. -בת'…
אני מבינה שאתה אבא של מישהו עכשיו… -היי!
או שתבואי איתי או שאלך לעשות את זה לבד. מה את מעדיפה?
זה היה טוב.
כן. בוא נלך.
זה עובד על אשתך?
יש לי בחילה. אני לא רוצה לעשות את זה.
אנחנו עושים את זה.
בסדר.
אלוהים. היא כזו מדכאת.
לא נכון. -כן נכון. היא מדכאת מאוד.
ג'וש, היא מדכאת.
היי, אימא.
מה זה? למה כולכם כאן? -אמרתי לך שנבוא.
אני יודעת. אבל למה כל האחרים כאן?
ג'ייקוב בסדר?
כן, ג'ייקוב אחלה. רואה?
אפשר להיכנס?
למה? -אימא, פשוט תני לנו להיכנס.
אנחנו רוצים לנהל איתך שיחה…
כי אנחנו דואגים לך.
ואנחנו מודאגים כבר זמן מה.
ואנחנו חושבים שאת צריכה לעזוב את אבא.
מה זה? התערבות? -אל… תשמעי…
אתם עושים התערבות מול תינוק?
אימא, לא אכפת לו. -לי אכפת.
אני לא רוצה שהנכד שלי ישמע את זה.
בסדר. בסדר.
אני מצטערת מאוד על ההפרעה, אבל החלב שלי זורם.
בסדר. אחלה. -אלוהים, זה מטורף.
את מוכנה להפסיק? זה לא מטורף. זה יפהפה.
היא דולפת.
זה מתוק מאוד, מותק, אבל אתה יכול להביא לי נייר סופג?
כן. -נגמר לנו.
ברצינות?
כן. מה…
בבקשה, קחי מפית.
נוח לך שם?
אחלה. תודה. -יופי.
בסדר, אז עכשיו אני בטח צריכה לעזוב את אבא שלכם
כי אין לנו נייר סופג בבית.
בערך.
תשמעו, סיימתי. שמעתי די. אמרתם מה שהייתם צריכים להגיד.
לא, אנחנו צריכים להגיד עוד הרבה.
לא אעזוב את אבא שלכם, בסדר?
אז כשג'ייקוב יסיים, כדאי שתעזבו,
כי הוא יחזור בקרוב.
לא נכון. תכננו את זה.
הוא ב"ברוני'ס" עכשיו עם האל ועם דוט.
הוא צופה ב"ג'פרדי".
ויש לנו זמן רב עד השלב האחרון.
בסדר, זה נכון.
אם אעזוב את ארטי עכשיו, הוא ימות.
אימא, את לא יודעת את זה.
אני כן יודעת!
אבל בעצם לא מדובר בו. מדובר בך.
לא נותרו לך חברים בגללו.
לא נותר לך כסף בגללו.
יש לך רק אותו.
כן, ולו יש רק אותי. הוא צריך אותי. -ומה איתך? מה עם מה שאת צריכה?
איך אתם מעזים לעשות את זה?
נשארתי בחיים המחורבנים האלה בשבילכם כי חשבתי שזה מה שטוב בשבילכם.
תראה אותך. תראה את המצב שלך.
אתה מרצה מדהים, אתה בדרך לקבל קביעות,
אתה נשוי לאישה נפלאה, יש לך ילד בריא.
אתה חושב שזה היה קורה אילו היית בא מבית הרוס?
מה איתי?
לי אין את הדברים האלה.
טוב, את סיפור אחר.
בסדר, אחלה.
גם אני לא הרגשתי יציבות רבה בילדות.
היה מפחיד לחיות עם אבא.
טוב, היה גרוע יותר אילו הייתי אם חד הורית.
כלומר, החיים של שניכם היו שונים לגמרי.
הם עלולים היו להיות…
הם עלולים היו לבאס!
יש לי פיפי.
לא, את…
תמיד יש לה פיפי כשהמצב לא מוצא חן בעיניה.
אני יודע.
אימא, את מתכוונת לצאת?
אני בשירותים.
כן, אבל… את שם כבר זמן רב.
מתברר שיש לי דברים נוספים לעשות.
היא ממש נעלה את עצמה בשירותים.
ברור שנעלתי את הדלת. אני בשירותים.
אבל לא נעלתי את עצמי בשירותים.
מה השעה?
כבר מאוחר. -חרא.
אין סיכוי שאסיים כל עוד אתם עומדים ליד הדלת.
כמה זמן היא כבר שם?
עשרים ואחת דקות.
מתי השלב האחרון ב"ג'פרדי"? -הוא כבר נגמר.
היא התחמקה מאיתנו בהמתנה.
אני כאן.
אני רוצה ששניכם תדעו שאני מעריכה את מה שאתם מנסים לעשות.
כי אנחנו אוהבים אותך, אימא. -אני יודעת.
מה תגידי לו?
לא, מה אתם תגידו לו?
יקירתי, תקשיבי לי. אני בטוח, בסדר?
יש לנו כאן אוכל. יש לנו גנרטור. אני יכול להישאר כאן כמה שאצטרך.
כן.
אני לא בטוח, אבל אודיע לך ברגע שאדע משהו.
כן, תאמיני לי. אני בטוח.
כן, אני יודע.
רוב האנשים בעיר הזו אינם בני מזל כמוני.
גם אני אוהב אותך.
"נצנץ, נצנץ, כוכב קטן
אני תוהה…"
תתרחק מהתינוקת שלי!
יום שלישי של טאקו.
היי! הגעת.
היי. -אני שמח לראות אותך.
גם אותך. -רוצה לרקוד?
חשבתי שלא תשאל לעולם.
היי. היי.
אה… אני…
ידעתי שהוא נחבט בראש, אבל אני…
הוא היה בסדר. הוא נראה בסדר.
הוא הסיע אותנו הביתה בלי בעיה.
הייתי צריך לדעת.
הייתי צריך… אני מצטער מאוד. הייתי צריך לדעת. אני חבר שלו.
זו לא אשמתך. אל תאשים את עצמך.
בסדר? זה פשוט… מזל מחורבן.
הייתי צריך לדעת. אני מצטער. סליחה.
את חושבת שהוא היה כועס שאנחנו שותים לזכרו?
לא.
האמת היא שאני חושבת שלא.
הוא מעולם לא שפט אותי על שתייה. -באמת? זה מוזר.
הוא האדם הכי שיפוטי שהכרתי.
חוץ ממך, אימא. סליחה.
תאמיני לי, זה לא מפתיע אותי. הוא שנא הכול.
כשהוא… כשהוא עזב את הלהקה והתחיל ללמד,
ואני המשכתי עם המוזיקה…
תמיד חשבתי שהוא שופט אותי על כך.
אבל עכשיו, כשאני חושבת על זה,
אני חושבת שאולי הוא שמר עליי, בדרכו.
הוא הרבה לעשות את זה.
הוא דאג לי.
אולי הוא לא רצה שאקבל החלטה לא נכונה,
ואז אתעורר יום אחד וארגיש שאני חיה את החיים הלא נכונים
ואתהה איך הגעתי לשם.
ברוב הזמן אין לנו אפשרות בחירה בכלל. אנחנו רק חושבים שיש לנו.
כן. זו כנראה הסיבה שאני עדיין שרה.
טוב, לחיי זה.
ועוד איך.
בעיניי יש לך קול יפהפה.
באמת? -בהחלט.
תודה, רותי.
מותק, אל תודי לי. זה פשוט נכון.
הוא בהחלט טוב יותר מכל צלילי הבליפ-בלופ-בלופילי
שג'ושוע השמיע בשירים שלו. -מה?
הבלופי הזה.
הבליפי… מה זה? -אני לא יודעת.
בסדר.
- קיד A -
- או-קיי קומפיוטר אקסטרו פרו -
זה בסדר.
- יום שני, 2 במארס 2020 -
בסדר, השעה 08:10. כולם סיימו את ארוחת הבוקר?
את עוד אוכלת. זה בסדר, קחי את הזמן. אבל יפריע לך אם נתחיל?
לא. זה בסדר. -אחלה.
כל האחרים מוכנים? מתרגשים? אני מתרגש היום.
זה יהיה יום טוב. נספיק הרבה. מוכנים?
"עוד יום חומק לו ואתה דוהה
מעבר -מעבר לנו עכשיו
אתה אף פעם לא נשאר במקום שאליו אתה שייך
אומרים שאהבה לוקחת זמן
אבל למה בזבזת את שלי, מותק?
תגיד את האמת עכשיו
נעדרת זמן רב מאוד
רב מאוד -רב מאוד
ואתה דוהה -מעבר לנו עכשיו
אתה אף פעם לא נשאר במקום שאליו אתה שייך
אומרים שאהבה לוקחת זמן
אבל למה בזבזת את שלי?
תגיד את האמת, תגיד את האמת -תגיד את האמת עכשיו
נעדרת זמן רב מאוד
רב מאוד -רב מאוד…"
תרגום: אסף ראביד