"Očetova hiša ima veliko sob.
Če bi ne bilo tako,
bi vam rekel, da grem tja pripravit sobo za vas?
Če bom šel pripravit sobo za vas,
bom prišel po vas, da boste z mano…
in tam, kjer sem jaz."
"Vaše srce naj se ne vznemirja."
-Nihče ni prišel. -Ne.
Mislila sem, da bo več ljudi.
Radi so ga imeli.
Ja. Najbrž zaradi poleta in vsega drugega.
Hrane je za sto ljudi.
Nazadnje se bo vse pojedlo.
Hvala.
Vem, da je mrtev, a se zdi prisoten.
Zakaj ne bi bil zdaj tu?
Ampak ne, iščem ga.
Precej razumljivo.
Je bil zadnji večer srečen?
Ja.
Proti koncu večera, po…
-Po pretepu. Ste to mislili? -Ja.
Potem smo šli nekaj pojest,
šalil se je in…
Videti je bil srečen.
Kaj pa na zabavi? Je užival življenje?
Ja.
S kom se je pogovarjal na zabavi?
-Dal je nekaj udarcev, kajne? -Ja.
-Pri padcu se je udaril v glavo? -Ja.
-Kako dolgo je bil na tleh? -Ljubi.
Ne dolgo. Takoj je vstal.
-Je bil videti drugačen? -Ne.
Pa njegove zenice?
-Nisem opazil. -Nehaj.
-Samo razumel bi rad, kaj je bilo. -Ne moremo razumeti.
VICTOR SI V REDU?
Ne vem, kako dolgo bo še živ.
Pridemo na obisk.
Starši so prišli.
NE
Z njimi je gledal TV.
Hotel je na seminar Tonyja Robbinsa, ko se bo preselil v Kalifornijo.
-Res? -Ja.
Bogve, če je res šel.
Ne vem. Nikoli ni omenil.
Najbrž bi, če bi šel tja.
Najbrž. Ljudje veliko govorijo o Tonyju Robbinsu.
Vedno si je želel na njegov seminar, a to ni več mogoče.
Tony Robbins je velik mož.
Vem.
Srečo je imel, da sta bila prijatelja.
-Kako dolgo… -Oprosti, moram…
Seveda.
Oprostite.
Živjo.
Tole je čudno.
Ja.
Nočem se vrniti noter.
Tudi jaz ne.
Pogrešala ga bom.
Jaz tudi.
Moj edini potrjeni prijatelj.
Si se me izogibal?
Nisem vedel, če si želiš pogovora.
Po mojem ti nisi vedel, če ti je do tega, in to zvračaš name.
Oprosti.
V bistvu je meni žal. Ne bi smela biti…
-Bog. -V redu je.
Ne. Danes je grozen dan.
Ja.
-Kako je umrl? -Udaril se je v glavo.
-Res misliš, da je bilo to? -Kako to misliš?
Misliš, da se ni sam ubil?
Zakaj to praviš?
Ne vem. Oprosti. Tako naključje.
Kolikšna je verjetnost?
-Pri takem udarcu se zgodi. -Ne.
Govorim o vsem.
V šoli nisva bila prijatelja,
potem sva se istočasno preselila v LA.
Tam je spoznal tebe.
Potem naju je spoznal in postala sva, kar pač sva.
Po zaslugi Daxa Petersona?
Iz Algebre 2?
Zdaj pa sem na pogrebu?
Matervola.
To mora imeti pomen. Ni kar naključje.
Mislim, da je.
Ja.
-Sonce je posijalo. -Hvala bogu.
-Kaj gledaš? -Nič.
Kaj gledaš?
Običajno nimaš spetih las.
Ne. Je to dobro?
Samo opazka.
Kako je v službi?
Dobro.
-In? -Kaj?
-Mislim… -Zakaj te zanima?
Zanima me.
Prav.
Zelo mi je všeč.
Včasih je naporno, a vstanem vsak dan
in vem kaj in zakaj to počnem.
Dober občutek je.
Lepo. Vesela sem, da to slišim.
-Res? -Ja.
-Zakaj si to rekel? -Kaj?
Kot bi bila grozen človek.
-Nisem mislil… -Josh,
seveda sem vesela zate. Privoščim ti srečo.
Oprosti.
-Se vračaš nocoj? -Ja, ob desetih.
-Poznam ta let. -Pa ti?
Jutri.
Ko sem že tu, grem obiskat starše.
Moram iti.
Mami moram kupiti nekaj stvari.
Prav. Pozdravi jo v mojem imenu.
Lahko greš z mano.
Kar na letališče bom šel, če je kak zgodnejši let.
Ni ga.
Vem.
Minulo leto je bilo res naporno.
Cosmo bi kmalu štirikrat umrl,
a vsakič ga pelje na novo operacijo
in spet preživi.
-A ni to kruto? -Ne, potrebuje ga.
Ne bi bilo lepše do mačka, če bi mu…
Razumem, toda pomeni ji vse.
Vse ji pomeni.
Kaj pa Frank?
Žal mi je zanjo.
Zelo žalostna ženska je.
Zelo rada ima tega mačka.
Če pomislim, da bi se zbudila in Cosma…
-Mojbog. -V redu je.
-Oprosti. -V redu je.
Dobro mi je delo.
Tudi ti bi se moral zjokati.
V redu sem.
Daj, dobro ti bo delo.
Četudi bi hotel, ne morem.
Videla sem, kaj se je zgodilo.
Ste v redu? Vas nadleguje?
Ja.
Naj koga pokličem?
Morda.
Ni smešno.
Očitno je. Dajte no.
Ojoj… Tvoj obraz.
Zato si vedno želim čim prej stran.
Nihče nima smisla za humor.
Tega tudi v LA-ju ne bi bolje sprejeli.
Tebi je bilo všeč…
-Imaš koga? -O tem nočem govoriti s tabo.
Oba razmišljava o tem.
Nočem pa govoriti o tem.
Kam greva?
Samo še po sadje greva.
Lačen sem. Prej bi moral več jesti.
Hrane je bilo za sto ljudi.
Vem. Slišala sem.
-Si govorila z njegovo mamo? -Ja.
Žalostno.
Zadaj so krekerji. Cheryl ne more brez njih.
-Lahko vzamem? -Ja.
Danes je veliko žalostnih mam. Kaj to pomeni?
Nič.
Kako je Ruth?
Dobro. In…
zadržana.
Zadržana?
Sranje.
-Boš? -Smetiš?
Pobral bom.
Z nikomer nisem.
-Kaj? -Z nikomer nisem.
A tako.
S parimi bi se skoraj zapletla.
Ja.
Tudi jaz.
Patetično. Nobena me noče.
Mislila sem, da boš zažigal na spletu. Nisi nevaren.
-Hvala. -Ni za kaj.
-Z mnogimi me spari. -Vidiš?
A večina teh ljudi mi nikoli ne piše.
Kaj pa tej manjka?
Ni dobra. Kateri ljudje?
-Ženske. -Prepričati sem se hotela.
Neskončne možnosti niso v pomoč.
-Kaj pa je s to? -S katero?
-Ki si jo prijela. -O, ne.
Resno? Super.
Dobila sem dobre ocene.
Vzela si bom pavzo in šla na turnejo.
-Vau! -Kupila sem star kombi.
Brisalci delajo.
Lahko bi jih uporabila.
In ne bi nama bilo treba preživeti vikenda v Austinu
z Gabrielom in Eleno.
-Gabriel in Elena. -Čudaka.
Mislim, da jima najina glasba sploh ni bila všeč.
O, pa je.
Ampak tudi najini telesi.
Še misliš, da bi morala.
-Ja. -Nisem mogel.
Homofob si.
Nisi homofob, če nočeš seksati s tipom.
-Saj ne bi z njim. -To je imel v mislih.
-Ne, hotel je gledati. -Naju?
In njo.
Res?
-Tako se mi zdi. -Sranje.
-To ni bilo jasno. -Zamočil si.
Toda čestitke za album. Odličen je.
Hvala.
Trajalo je nekaj časa…
Mislim, da sem našla svoj zvok.
Prišel te bom poslušat.
Ja, prosim.
Pa ti? Igraš?
-Ni nama treba o tem. -Ne, v redu je. Igram.
-Res? -Vedno igram.
Ja, vem.
Oprosti, rekel si, da nisi igral.
Tega je že dolgo. Takoj po najinem razhodu.
Prav.
Ja…
nekaj sem ustvarjal.
Ja? Kaj pa?
Si v redu?
Ja, oprosti.
-Zadnji dnevi so bili stresni. -Ja.
Oprosti. Bil sem…
tesnoben.
V redu je.
Oprosti. Moram…
-se sprehoditi. -Prav.
Odložila bom stvari in te peljala na letališče.
Ni ti treba.
Hočem.
Lepo te je videti.
Tudi tebe.
Josh?
Mojbog. Si to ti?
Živjo, Cheryl.
Pridi me objet.
Ne, samo odložila bova stvari
-in peljem ga na letališče. -Ne.
Frank! Josh je tukaj!
Jabolka so grozna.
Preglej jih, preden jih vzameš.
-Nehaj. -Ne poslušaj je.
-Lepo te je videti. -Enako.
-Končno si se postaral. -Utihni.
Saj ve, kaj mislim. Nisi zares star.
Vse imaš še pred sabo, jaz pa ne.
-Udarne novice. -Kaj je?
O tem govorim.
Svet gre k vragu, mi pa životarimo.
Vidiš, kaj prenašam?
Vohaš? Grozno je.
Vse dni v letu.
Kako je Cosmo?
Ni dobro, a se drži, ker je borec.
Hvala, da si vprašal.
Pogrešam te.
Mama.
Tudi jaz tebe.
-Mama. -Res te.
Ko bi le bile okoliščine drugačne.
Grozno. Ne neham misliti na njegovo mamo.
Ja.
-Kaj boš? -Morava iti.
Ne bo odšel, ne da bi mu nekaj ponudila.
Kaj boš?
-Sadje s smetano? -Daj no.
Poznaš me.
-Nočeš tega. -Hočem.
Joshu je všeč.
Odlično.
Včasih to jem z žlico.
-Kajne, Frank? -Ja.
Še veš, ko si izvedel za sestavine?
Bomo spet o tem?
Smešno je. Kaj si rekel?
Sir in smetana. Kdo bi si mislil, da gre skupaj.
Še vina bom.
Ne pogrešam službe, ampak skupnost.
Osamljena sem. Novice pa so vse žalostne.
Moramo biti povezani, ker je to vse, kar imamo.
Drugače bomo izgubljeni.
Kot tista vajina pesem. Zelo lepa.
-Kako je šla meni všečna? -Njej všečna.
Poslušajmo jo.
-Ne, nikar. -Ja. Odlična je.
Morala bi biti hit.
Mama. Ne.
-Tukaj je. -Mama. Prosim.
Katera številka, Josh?
Sedem. Toda Megan ima prav.
Ne bi je smeli poslušati.
Obožujem jo. Potegne te noter.
Še en dan je minil. In izginjaš.
Čudovit glas imaš, Meggie. Že od malega.
Ljubezen zahteva čas, a zakaj bi tratil mojega?
Bodi iskren.
Zakaj nista ostala skupaj?
Za božjo voljo!
Ne morem verjeti, da to počneš.
Ne razumem je.
Samega se težko poslušaš.
Pravi, da nisem podpirala njene kariere,
ko pa vrtim njeno glasbo, znori.
-To je njena stara glasba. -Samo to ima.
Mislim…
Pogosto govori o novem albumu.
Da dela na tem in potem, da je končan.
Nato pa, da ni še končan, a ga bom kmalu slišala.
A se ne zgodi. Koliko časa je minilo?
Sploh ne vem.
Skrbi me zanjo.
Stara je 31 let in…
Za žensko…
Ne moreš večno kelnariti.
Ti si bil razumen.
Rekla sem ji, naj se poroči s tabo. Ne moreš biti večno zaročen.
Odlična sta bila skupaj.
Sranje. Cheryl, si dobro?
Po krpo grem.
Kristus. Kaj ti je?
-Nisem jaz kriva. -Kdo pa je?
-Takole. -Ni ti treba.
S Frankom bova.
Kaj si jedla?
Samo pomagaj mi!
-Nehaj. -V redu je.
Nočem. Odvratno je.
Ja, na bruhanje mi gre.
Utihni!
Ja?
Hej.
Mama je izbruhala sadje in smetano.
-Kaj? -Oprosti. Ni smešno.
Ja.
Ne v stranišče, ampak po sebi,
po mizi, po tleh, povsod.
-Mojbog. -Ja.
-Mojbog. -Je pa tvoj oče zdaj buden.
To je dobro.
Ne.
Dax je umrl.
To naju ne sme zmesti.
Kaj pa, če ni to?
Ne morem nazaj.
Prav.
Zakaj si odšla?
Ne bova o tem.
Morala bi mi povedati v obraz.
Saj sem ti. Velikokrat.
Ti si me zapustil prej.
Ti si se odločil, da boš obupal nad vsem,
kar sva skupaj gradila šest let.
-Nisi se pogovoril z mano. -O čem govoriš?
Pogovarjala sva se samo o tem, kar gradiva skupaj.
Potem pa si ti nehal.
Nekega dneva nismo imeli več benda.
-Da je konec. -Ja, konec.
Če misliš, da bi kam prišli,
se motiš.
Ja.
Tudi jaz nisem hotel tega.
A na določeni točki…
Rekla sva, da je čas, da odrasteva.
Da si ustvariva družino.
Trudil sem se v tej smeri.
Potem pa…
me nisi hotela več.
Nisi hotela biti z normalnim tipom s službo.
Ne delaj tega.
Ne delaj iz mene plitko trapo.
Nisem odšla, ker si postal učitelj.
Ampak ker sem mislila, da z moškim, ki ga ljubim, počnem, kar ljubim.
Ki sem ga ljubila.
Očitno sem bila v zmoti.
Nisem mislil tega. Trudil sem se za tisto, kar je najbolje za naju.
Ne, kar je najbolje zate.
Ko sem hotela nadaljevati sama,
si mi dal občutek neznatnosti.
Kot bi bila butasta deklica,
ki ne razume tega, kar razume moški.
Nikoli nisem rekel, da si butasta.
-Vem. -Nikoli.
Tako zelo prepričan si bil, da imaš prav.
Šteje samo tvoj pogled na svet.
Še vedno misliš tako. Poglej se.
Zdaj tako misliš.
Veš, kako to boli?
Ljubljeni človek naj bi verjel vate.
Ti pa nisi nikoli. Nisi verjel v moj uspeh.
Mislim, da nihče ne more.
Prevedla Lidija P. Černi