"בבית אבי מדורות רבים
ואם-לא כן,
הייתי אומר לכם הנני הלך להכין לכם מקום:
והיה כי-הלכתי והכינותי לכם מקום
שוב אשוב ולקחתי אתכם אליי
למען תהיו גם-אתם באשר אני שם:"
"אל-יבהל לבבכם…"
אף אחד לא בא. -לא.
פשוט… חשבתי שיותר אנשים יבואו.
אנשים אהבו אותו, לא?
כן. ודאי. זה… את יודעת, זו הטיסה והכול. פשוט…
יש לי אוכל ל-100 אנשים לעזאזל.
אני בטוח שיאכלו הכול בסופו של דבר.
כן, תודה.
אני יודעת שהוא איננו, אבל אני מרגישה שהוא כאן.
כלומר, למה שלא יהיה כאן עכשיו?
אבל לא, אני כל הזמן מחפשת אותו.
זה הגיוני.
הלילה האחרון שלו היה… מאושר?
בטח.
בסוף הלילה, אחרי…
אחרי הקרב, לזה אני מתכוון. -כן, הקרב.
אבל אחריו הלכנו לאכול
והוא התלוצץ והוא…
הוא נראה מאושר.
אבל ב… במסיבה, הוא היה מאושר? הוא נהנה מהחיים שלו?
כן.
מי… עם מי הוא דיבר במסיבה?
אבל הוא גם החטיף? -כן.
והוא נפל וקיבל מכה בראש? -כן.
כמה זמן הוא היה על האדמה? -מותק.
לא זמן רב. הוא קם די מהר.
והוא לא נראה שונה? -לא.
האישונים שלו נראו שונים?
לא הבחנתי. -תפסיק.
אני רק רוצה להבין מה קרה. -אני לא חושבת שאנחנו יכולים להבין.
- ויקטור אתה בסדר? -
ואני לא יודעת כמה זמן הוא עוד יישאר בחיים.
אולי כדאי שנבוא לבקר.
ההורים היו שם.
- לא -
הוא ישב איתם וצפה בטלוויזיה.
הוא אמר לי שרצה ללכת לסמינר של טוני רובינס
אחרי שיעבור לקליפורניה.
כן? -כן.
מעניין אם הוא הגיע לסמינר של טוני רובינס בסוף.
אני לא יודע. הוא לא אמר לי.
בסדר. אני מניחה שהוא היה אומר אילו היה הולך.
כן, אני מניח. האנשים של טוני רובינס מדברים על טוני רובינס המון.
הוא תמיד רצה ללכת לטוני רובינס ו… עכשיו הוא לא יעשה זאת לעולם.
טוני רובינס הוא איש גדול מאוד.
אני יודעת.
אני רואה שהוא היה בר מזל שהיית חבר שלו.
אז כמה זמן אתם… -אני מצטער… אני פשוט…
בסדר. בסדר.
אני מתנצל.
סליחה.
היי.
זה מוזר.
כן.
אני ממש לא רוצה להיכנס שוב.
גם אני לא.
אני אתגעגע אליו מאוד.
כן, גם אני.
הוא היה החבר המאומת היחיד שלי.
התחמקת ממני בפנים?
פשוט לא ידעתי אם תרצי לדבר.
אני חושבת שלא ידעת אם אתה רוצה לדבר ואתה מאשים אותי.
בסדר, סליחה.
זה בסדר. בעצם, אני מצטערת. אני לא צריכה להיות… אני…
אלוהים. -זה בסדר.
לא. זה יום דפוק לגמרי.
נכון.
איך הוא מת באמת? -הוא קיבל מכה בראש.
אתה באמת חושב שזה מה שקרה? -מה זאת אומרת?
אתה לא חושב שהוא התאבד?
למה את אומרת דבר כזה?
אני לא יודעת. אני מצטערת. אני… זה פשוט אקראי כל כך.
מה הסיכוי?
לא, במכה כזו בראש, זה קורה. -לא.
אני מדברת על כל העניין.
הוא ואני היינו חברים בתיכון,
ואז שנינו עברנו ללוס אנג'לס באותו הזמן,
הוא פגש אותך שם,
הוא ערך בינינו הכרות, אנחנו הפכנו למה שהיינו
והכול בזכות מה? בזכותו? דקס פיטרסון?
מהקורס באלגברה?
ועכשיו אני בהלוויה שלו?
מה נסגר?
חייבת להיות לזה משמעות כלשהי. לא ייתכן שזה אקראי.
לא, אני חושב שזה אקראי.
כן.
השמש יצאה. -תודה לאל.
על מה אתה מסתכל? -שום דבר.
כן, על מה אתה מסתכל?
את לא נוהגת לאסוף את השיער.
לא. זה טוב?
סתם שמתי לב.
איך ללמד?
טוב.
ומה? -מה?
כלומר, אני… -למה את שואלת?
כי אני שואלת. אני מעוניינת.
בסדר.
באמת, אני מת על זה.
זה מתסכל לפעמים, אבל אני מתעורר בכל יום
ויודע מה אני עושה ולמה אני עושה את זה.
זו תחושה טובה.
וואו, זה מעולה. אני שמחה מאוד לשמוע את זה.
באמת? -כן.
למה היית צריך להגיד את זה? -מה?
זה גורם לי להרגיש שאני אדם נורא.
לא התכוונתי… -ג'וש,
ברור שאני שמחה בשבילך. אני רוצה שתהיה מאושר.
אני מצטער.
תטוס בחזרה הלילה? -כן, בטיסה של 22:00.
כיף, אני מכירה את הטיסה הזו. -כן, מה איתך?
לא, מחר.
חשבתי שאם אני כבר כאן, כדאי שאפגוש את ההורים שלי.
אם כבר מדברים על זה, כדאי שאלך.
אמרתי שאקנה לאימא שלי כמה דברים.
בסדר. תמסרי ד"ש ממני.
אם אתה לא עסוק, בוא איתי.
אני חושב ש… כדאי שאלך לשדה התעופה ואבדוק אם יש טיסה מוקדמת יותר.
אין.
כן, אני יודע.
האמת היא שהשנה האחרונה הייתה קשה מאוד.
קוסמו כמעט מת ארבע פעמים
ובכל פעם היא גורמת לו לעבור ניתוח נוסף
ואז הוא בחיים שוב.
זה לא אכזרי? -לא, היא זקוקה לו.
לא היה נחמד יותר לחתול אילו הייתם פשוט נותנים לו…
אני מבינה. אבל הוא כל עולמה.
הוא חשוב לה מאוד.
מה עם פרנק?
אני מרחמת עליה.
כלומר היא אישה עצובה מאוד. באמת.
היא אוהבת את החתול הזה מאוד.
עצם המחשבה עליה מתעוררת וקוסמו…
אלוהים אדירים. -זה בסדר.
אני מצטערת. -זה בסדר.
וואו, זה היה נעים מאוד.
כדאי לך לעשות את זה. תבכה.
אני בסדר.
קדימה. זה יעשה לך טוב.
אני לא חושב שהייתי יכול לעשות את זה גם אילו הייתי רוצה.
סליחה. הרגע ראיתי מה קרה.
את בסדר? הוא מטריד אותך?
כן.
את צריכה שאתקשר למישהו?
אולי.
זה לא מצחיק.
ברור שכן. בחייך.
הפרצוף שלך.
זו הסיבה שתמיד רציתי לצאת מכאן.
לאף אחד אין חוש הומור.
לא נראה לי שזה היה עובד טוב יותר בלוס אנג'לס.
זה מצא חן בעיניך, אז…
אתה יוצא עם מישהי? -אני לא רוצה לדבר איתך על דייטים.
בחייך. שנינו חושבים על זה.
אשמח לחשוב על זה ולא לדבר על זה.
לאן אנחנו נוסעים?
זו התחנה האחרונה. המקום שאימא שלי אוהבת לקנות פירות.
האמת היא שאני רעב. הייתי צריך לאכול יותר קודם.
היה אוכל ל-100 איש.
אני יודעת. שמעתי.
דיברת עם אימא שלו? -כן.
עצוב.
יש ביסקוויטים של "ריץ" מאחור כי שריל חייבת "ריץ".
אפשר לאכול קצת? -כן.
יש הרבה אימהות עצובות היום, מה? מה זה אומר?
זה לא אומר כלום.
מה שלום רות?
שלומה טוב. והיא…
עצורה.
עצורה?
אוי, שיט.
רוצה אחד? -אתה עושה בלגן, מה?
ארים את זה.
אני לא יוצאת עם מישהו.
את מה? -אני לא יוצאת עם מישהו.
בסדר.
כלומר, כמעט יצאתי עם אנשים.
כן.
זה קרה גם לי.
זה עלוב. אף אחת לא אוהבת אותי.
חשבתי שתהיה להיט באפליקציות. אתה כל כך לא מאיים.
תודה. -אין בעד מה.
באמת יש לי הרבה מאצ'ים. -אתה רואה?
כן, אבל רוב האנשים שיש לי מאץ' איתם לא מגיבים.
מה רע בו?
הוא לא טוב. מה זאת אומרת "אנשים"?
הנשים. -רק בדקתי.
כן. אני פשוט לא בטוח שריבוי האפשרויות תורם.
מה רע בזה? -איזה?
זה שהיה ביד שלך קודם. -לא. לא.
- פירות וירקות טבעיים -
ברצינות? זה ממש מרגש.
כן. אני נלהבת מאוד. קיבלתי כמה תגובות טובות.
אקח כמה חודשי הפסקה מ"קובל" ואצא עם זה לנסיעות.
וואו. -קניתי ואן מחורבן והכול.
המגבים שלו עובדים.
זה יכול היה לעזור לנו.
כן. אבל אז לא היינו מבלים את סוף השבוע ההוא באוסטין
עם גבריאל ועם אלנה.
גבריאל ואלנה. -כן, הפסיכים האלה.
במבט לאחור, אני לא חושב שהם אהבו את המוזיקה שלנו בכלל.
אני חושבת שכן.
הם פשוט גם אהבו מאוד את הגוף שלנו.
את עדיין חושבת שהיינו צריכים לעשות את זה.
כן. בהחלט. -לא יכולתי.
אתה הומופוב.
לא הומופובי לא לרצות לעשות סקס עם בחור.
לא היית בדרך לעשות סקס איתו. -אני חושב שזה מה שהוא רצה.
לא, הוא רצה להסתכל. -להסתכל עלייך ועליי?
ועליה.
באמת?
כן, זה מה שחשבתי. -חרא!
זה לא מה שאני הבנתי. -וואו, פישלת, אחי.
אבל ברכותיי על האלבום. זה מעולה.
תודה.
כן, זה לקח לי זמן מה, אבל אני…
אני חושבת שמצאתי סאונד ש… הוא פשוט שלי, אתה מבין?
אבוא להופעה שלך כשתופיעי בעיר.
בהחלט. בבקשה.
מה איתך? אתה מנגן?
אנחנו לא חייבים לדבר על זה. -לא, זה בסדר. כן, אני מנגן.
כן? -את יודעת, תמיד אנגן.
כן, לא. אני יודעת.
אני מצטערת, פשוט אמרת שאתה לא מנגן.
זה היה מזמן. זה היה זמן קצר אחרי שנפרדנו.
בסדר.
כן, אני…
אני יוצר משהו.
כן? איך זה?
היי. אתה בסדר?
כן, סליחה.
פשוט היו לי כמה ימים מלחיצים. -כן.
תשמעי, אני מצטער. אני…
חווה חרדות.
היי, זה בסדר.
אני מצטער. אני פשוט… אני…
אצא מזה בהליכה. -בסדר.
נשים אצלה את הדברים ואסיע אותך לשדה התעופה.
לא, את לא… צריכה לעשות את זה.
אני רוצה.
טוב לראות אותך.
כן. טוב לראות גם אותך.
ג'וש?
אלוהים אדירים. זה אתה?
היי, שריל.
צא משם ובוא לתת לי חיבוק!
לא. אימא, אנחנו רק פורקים את זה
ואז אסיע את ג'וש לשדה התעופה. -לא.
פרנק! ג'וש כאן.
חברים, התפוחים האלה איומים.
צריך לבדוק אותם לפני שמכניסים אותם לשקית.
תפסיקי. -אל תקשיבו לה.
טוב לראות אותך. -טוב לראות גם אותך, פרנק.
תראה אותך. סוף כל סוף הזדקנת. -אוי, תשתוק.
מה? הוא מבין למה אני מתכוון. אתה לא באמת זקן.
כל החיים שלך עוד לפניך, בניגוד אליי.
מבזק חדשות. -מה עכשיו?
אתם רואים? על זה אני מדבר.
העולם נשרף ואנחנו ממשיכים לחיות את החיים המטופשים שלנו.
את שומעת עם מה אני צריכה להתמודד?
אתה מריח את זה? זה נורא.
24 שעות ביממה, 365 ימים בשנה.
מה שלום קוסמו?
לא טוב. אבל הוא מחזיק מעמד כי הוא לוחם,
תודה ששאלת.
אלוהים, אני מתגעגעת אליך.
אימא.
גם אני מתגעגע אלייך, שריל.
אימא. -לא, באמת.
חבל שזה היה צריך לקרות כדי שאפגוש אותך שוב.
אלוהים, זה איום. אני כל הזמן חושבת על אימא שלו.
כן.
מה אני יכולה להכין לך? -לא, אנחנו צריכים ללכת.
היי, ג'וש לא בא עד כאן בלי שאתן לו משהו.
מה תרצה?
יש לך מטבל פירות? -בחייך.
אתה מכיר אותי. תמיד.
אתה לא באמת רוצה מטבל פירות. -רוצה מאוד.
ג'וש תמיד אהב את מטבל הפירות שלי.
זה מעולה.
לפעמים אני אוכלת את זה בכפית.
נכון, פרנק? -זה נכון.
זוכר כשלמדנו את הרכיבים?
באמת נעשה את זה שוב?
כן, זה מצחיק. מה אמרת?
ולוויטה וקול ויפ. איך שני דברים אסורים נותנים תחושה נכונה כל כך?
אני צריכה עוד יין.
אני לא מתגעגעת לעבודה. אני מתגעגעת רק לקהילה.
ואני בודדה. והחדשות פשוט עצובות, עצובות, עצובות.
תשמע, עלינו להיאחז זה בזה כי זה כל מה שיש לנו.
אם נשחרר, נהיה אבודים.
זה כמו השיר שלכם. הוא היה מתוק מאוד.
איך הלך השיר, מגי? זה שאהבתי. -"זה" שהיא אהבה.
למה לא נאזין לו?
לא. לא כדאי שנאזין לו. -כן. בחייך, הוא מעולה.
תמיד אמרתי שהוא היה צריך לקדם אתכם יותר.
אימא. לא.
הנה הוא. -אימא, בבקשה.
איזה מספר השיר, ג'וש?
זה השיר השביעי, אבל מייגן צודקת.
באמת לא כדאי שנאזין…
אני פשוט מתה על השיר הזה. הוא שואב אותך מייד.
"יום נוסף חומק לו ואתה דוהה…"
הקול שלך יפה כל כך, מגי. מאז שהיית קטנה.
אומרים שהאהבה לוקחת זמן, אבל למה בזבזת את שלי, מותק?
"תגיד את האמת עכשיו…"
למה לא יכולתם פשוט לפתור את זה?
אימא, אלוהים אדירים!
אני לא מאמינה שאת עושה את זה עכשיו!
אני לא מבינה אותה.
כן, תמיד קשה לשמוע את עצמך.
היא תמיד אומרת שאני לא תומכת בקריירה שלה מספיק,
ואז כשאני משמיעה את המוזיקה שלה, היא מתרגזת.
זו המוזיקה שלה מפעם.
זה כל מה שיש לה.
כלומר…
היא תמיד מדברת על האלבום החדש.
כאילו, היא עובדת עליו ואז הוא מוכן,
ואז הוא לא באמת מוכן ובקרוב אוכל לשמוע אותו.
אבל אז אני לא זוכה לשמוע אותו וכמה זמן עבר?
אין לי מושג.
אני דואגת לה.
היא בת 31 וזה…
לאישה…
אי אפשר לעבוד כברמנית לעד, נכון?
אתה היית הגיוני.
ואמרתי לה שהיא צריכה פשוט להתחתן איתך כבר.
אי אפשר להישאר מאורסים לעד
ואתם הייתם טובים כל כך יחד. זה…
שיט. שריל, את בסדר?
אביא לך משהו לנקות את זה.
אלוהים אדירים. מה הבעיה שלך?
זו לא אשמתי. -אז אשמת מי זה?
בבקשה. -אתה לא צריך לעשות את זה.
פרנק ואני נעשה את זה.
מה לעזאזל אכלת בצוהריים?
פשוט תעזור לי!
ג'וש, תפסיק. -זה באמת לא מפריע לי.
אני לא רוצה שתעשה את זה. זה דוחה.
ועוד איך. זה גורם גם לי לרצות להקיא.
אוי, שתוק!
כן?
היי.
אז אימא שלך… הקיאה הרגע מטבל פירות.
מה? -מצטער. זה לא מצחיק.
כן.
לא בשירותים. היא הקיאה על עצמה,
על השולחן ועל הרצפה והכול.
אלוהים אדירים. -כן.
אלוהים אדירים. -החדשות הטובות הן שאבא שלך ער עכשיו.
כן, זה טוב.
לא.
דקס מת.
אני לא חושבת שכדאי שנתבלבל.
ואם אנחנו לא מבולבלים?
אני לא יכולה לחזור לאחור.
בסדר.
למה עזבת?
בוא לא נעשה את זה עכשיו.
לא, אני חושב שאת צריכה להגיד לי את זה בפנים.
אמרתי לך את זה בפנים פעמים רבות, ג'וש.
עזבת אותי הרבה לפני שעזבתי אותך.
כן. אתה זה שהחליט לוותר
על כל מה שבנינו יחד במשך שש שנים
ואפילו לא דיברת איתי על זה. -מה את אומרת?
כל הזמן דיברנו על מה שאנחנו בונים יחד.
כן, ואז אתה הפסקת.
ויום אחד נאמר לי שזהו זה. כבר אין לנו להקה יחד.
זה נגמר. -זה באמת נגמר.
אם את חושבת שהלהקה הזו הייתה בדרך לאנשהו או משהו,
את הוזה.
בסדר.
אני מצטער. תאמיני לי, גם אני לא רציתי בזה.
אבל בשלב מסוים…
אמרנו שהגיע הזמן שנתנהג כמו מבוגרים.
אמרנו שאנחנו רוצים משפחה.
פשוט עשיתי את מה שחשבתי שעליי לעשות כדי שזה יקרה.
ואז, כשעשיתי את זה…
לא רצית אותי יותר.
לא רצית להיות עם איזה בחור רגיל עם עבודה.
אל תעשה את זה.
אל תוציא אותי מניאקית שטחית.
לא עזבתי אותך כי נעשית מורה.
עזבתי כי חשבתי שאני עושה מה שאני אוהבת עם הגבר שאני אוהבת.
שאהבתי.
אבל כן, מתברר שסתם הזיתי.
לא לזה התכוונתי, אני לא…
ניסיתי לעשות מה שנכון לנו.
לא נכון. עשית מה שנכון לך.
וכשהמשכתי וניסיתי לעשות את זה לבד,
בעצמי, גרמת לי להרגיש קטנה מאוד.
כאילו אני ילדה מטומטמת
שלא יכולה לראות את הכתובת על הקיר כמו הגבר.
לא אמרתי את זה. לא אמרתי שאת מטומטמת.
לא. אני יודע. -לא אמרתי את זה.
היית בטוח כל כך שאתה צודק.
אלוהים, האופן שבו אתה רואה את העולם, ג'וש,
הוא הדרך היחידה שהוא מסוגל להתקיים.
אתה עדיין חושב שאתה צודק. תראה אותך.
אתה חושב את זה ברגע זה ממש.
אתה יודע כמה זה כואב?
האדם שאת אוהבת אמור להאמין בך.
ואתה לא האמנת בי מעולם. לא חשבת שאני יכולה לעשות את זה.
אני לא חושב שיש מישהו שיכול לעשות את זה.
תרגום: אסף ראביד