Я повтори!
Повтори какво каза, жалък поплювко!
Казах да повториш!
Принц Живот!
Да, така си и знаех.
Як бой, а? - Телефоните - в чантата.
Не в джоба, в чантата. Благодаря.
Първо, честит Хелоуин.
Всички, които сте с костюми, изглеждате страхотно.
Мишел, прекрасна принцеса!
Оливия, ти Чън Ли ли си?
Да. - Чудесно.
Рамон, докарал си Пилето.
А вие какво сте?
Аз съм Стрелата от "Пойнт",
албум на Хари Нилсън е, потърсете го.
Като става дума за себеизразяване, имаме и час по изкуство.
Ще ми се да имахме такъв всеки ден.
С нас за седмичното си посещение е талантливата г-ца Пери-Гелър.
Приготвила е специална задача, ще ви хареса.
Да не бавя повече топката. Г-ца Пери-Гелър.
Добре.
Г-н Корман, благодаря за милото представяне.
Тъй като днес е Хелоуин, реших да си направим маски.
Знаете ли, че в древния Рим думата "маска" означавала "персона"?
Същото е като "личност".
Всяка личност има "персона".
И вие сигурно имате, дори без да го съзнавате.
А това означава, че всеки от нас носи маска.
Благодарете на г-ца Пери-Гелър.
Благодаря, госпожице. - За нищо, Рамон.
Беше чудесно. - Благодаря.
Впрочем костюмът ви е прекрасен.
Дали е морско създание, което е погълнало много пластмаса?
Точно това е.
Вярно ли? Казах го като шега. Това ли е?
Точно това. - Много трагично.
Все пак е Денят на мъртвите.
И си мъртва?
Това става с морски обитател, погълнал много пластмаса.
Чух какъв висок процент от живота в морето е пред унищожение.
Така е. Но поне става добър костюм от това.
Тежките времена раждат велико изкуство.
Има такъв израз?
Май да. Или си го измислих.
Едва ли. - Да, едва ли.
Времената са доста мрачни.
Така изглежда.
А ти какво изобразяваш? Спомена албум.
Да, "Пойнт".
Какво е то?
Добре.
Не, част е от него. ма запис с такава приказка.
Разказва се за Страната на връхчетата.
Всеки има връх на главата си,
с изключение на едно момче, чиято глава е кръгла и няма връх.
Тежко е да си единственият без такъв завършек
в Страната на връхчетата.
Но момчето има един приятел - синьото си куче Стрелата. Това съм аз.
Ти си кучето ли? - Да.
Къде ти е момчето?
Не знам.
Хубав костюм, харесва ми.
Благодаря. Но твоят го бие.
Чуден е! - Благодаря.
Иска ми се да имах подходящо място да го покажа.
Няма ли да излезеш?
Може би. Не знам. А ти?
Да, Хелоуин е! Любимият ми празник, само него почитам.
Сериозно изказване. - Но е истина.
Ако искаш да се чуваме...
Ще ти кажа къде ще отида или...
Добре.
- Добре.
ЩЕ ИЗЛИЗАШ ЛИ ДОВЕЧЕРА?
Летя високо в небето
и се питам защо ми е друга гледна точка.
Здрасти.
Здравей.
Какво има?
Нищо.
Свършили са хубавите сладкиши? - Не, защо?
Нарочно си купил "сладка царевица"? - Да.
Харесваш я? - Да, много.
Извинявай, проблем ли е?
Не, но е странно. Ужасни дражета са.
Как не съм знаел, че ги обичаш? - Не знам.
Има ли нещо?
Да, извинявай.
Габи е с Ванеса за празника и ми е малко...
Гадост.
Не е честно. Дъщеря ти е, а е Хелоуин!
Никой не е виновен, просто така се пада по график.
Беше при мен за Великден, сега е с нея.
Много важно - Великден!
Аз обичам Великден.
В такъв случай не мрънкаш, нали? - Да бе.
Какво ти се прави?
ДАКС: САМ ИЛИ С МАДАМИ?
Да поиграем "Кол Ъв Дюти"?
Ще излизам. - Сериозно?
АЗ И ЕДНА МАДАМА
Хелоуин е, винаги излизам. - Глупости.
От години не си излизал на Хелоуин. - Всяка година съм навън.
Не излизах с теб, ти беше със семейството. - Знам какво правех, благодаря!
Как можа да изръсиш такова нещо?
Когато ми липсва дъщеря ми? - Извинявай.
Извинявай. - Нищо.
А къде ще ходиш?
Ще изляза с учителката по изкуства.
Стига бе, вярно ли?
Дойде в клас, взех й номера.
Браво, пич.
Къде ще я заведеш?
Още мисля. Искаш ли?
Не, натъпках се с дражета.
Как така "мисля го"?
Чакам да ми върнат обаждане. - Тя ли?
Не.
А кой?
Дакс.
Мамка му. Не, не! Ясно. Не мога да дойда с вас, защото съм соло.
Какви ги говориш? - Никога не ме водиш, когато си с него.
Рядко излизам с него. - Миналата седмица беше!
Не, преди месеци беше. - Седмици.
Но беше за пръв път от цяла вечност!
Отпреди да скъсаме с Меган. Не е мой, неин приятел е.
А защо излизаш с него? - Все ходи някъде.
Знае къде е купонът, а аз - не.
Трябва да заведа жената някъде.
Супер, естествено. Забавлявай се на макс.
Искаш ли да дойдеш?
А искаш ли да дойда?
Много дълго мисли.
Не искам да идвам. - Партито е костюмно.
Поколебах се, защото не знам имаш ли костюм.
Имам костюм.
Дали Дакс е чакал?
Благодаря.
Хайде!
Искам да пийна сода. Имам странен вкус в устата.
Ще пиша на учителката, че сме тук.
Готов ли си? Хубаво.
Извинявай.
Пич, какво става?
Как си?
Добре.
Извинете ни.
Мамка му.
Извинявай.
Какво пише?
За победа трябва да яхаш осем секунди.
Стига. Как си?
Върша си работата! Уча хората да се забавляват.
Ти Соник ли си?
Не, Стрелата. - Аз съм Виктор.
Аз съм Дакс. Къде е приятелката ти?
Идва.
Супер. Това е яко.
Извинявай, може ли за момент?
Ще съм тук. - Супер.
Нали каза, че ще сте ти и мадама?
Да, тя идва.
Да, но водиш мъжки.
Говорих с него, след като вече ти бях писал.
Има съотношение мъже - жени.
Организаторът ми плаща и следи нещата.
Прецакваш ме, братле. - Да, но отвисяхме цялата опашка.
Майната му на оня. Бездруго не ми плаща.
Да го духа.
Как се казваше? - Виктор.
Виктор! Ей, пич! - Да. Извинявай.
Радвам се, че сте тук, момчета. Свиркайте, ако ви трябва нещо.
Супер. Следвам те в "Инстаграм".
Ти сериозно ли? Благодаря!
Голям жест. Харесва ли ти какво пускам?
Да, бива си те.
Това имам предвид.
Няма да лъжа.
Влагам се докрай, отнема много време.
Но за момента само това има значение.
Кой ти е никът? - Моят ли?
Да. - Защо?
Свестен си. И ми харесва поясът ти. Ще те тагна да имаш последователи.
Ти сериозно ли? - Да.
Да не съм някой идиот? Да ти приличам на лъжец?
Дай на мен.
Името е "Още един Виктор Моралес".
Пише се слято.
Среща се често, но става, ако е името ти.
Да, името ми. - Така е. Да видим.
Няма нужда да проверяваш. - Мамка му. 443.
Пълзиш към 500-те.
Тази вечер ще те запратим на заветните 500.
Сериозно? - Не казвам, че ще е лесно, но е възможно.
Докарай тоя остроух таткосмърфски син задник насам.
Нещо за пиене? - За пиене?
Наистина мислиш за всичко.
Меган трябваше да те държи.
Страхотен си.
Сериозно. - Майтапя се.
Просто се бъзикам с теб.
Може ли водка със сода? Моля. - Ще пия "Кола".
"Кола"? - Да, супер.
Благодаря.
ЗАРА: ОЩЕ ЛИ ВЕЧЕРЯШ?
ИЗВИНЯВАЙ, ПРИЯТЕЛИТЕ МИ СА БАВНИ
Ти си котка. И мога да позная - независим тип, нали?
Мога да те оставя сама с купичка мляко
и ще ти е добре.
Да.
Зайче! Какво зайче си ти?
Не знам.
Тъпанар.
Хелоуин. Жените се мислят за по-секси, отколкото са.
Здрасти, може ли... - Опа! Още три "Джеймисън" с лед.
Чакам отпреди теб.
Ехо. Не става бързо.
Карай. Мадамата ти идва ли?
Да, писахме си. - Супер.
Къде е Дакс? Нося му питие.
Не знам. - Супер.
Да го потърсим?
Да. - Добре.
Извинявай.
Извини ме.
Така. Много напечено.
Ти си Соник, като мен.
Със същия костюм.
Аз съм Стрелата. - Не, като огледални сме.
Аз ще направя Америка отново богата.
Тръмп! Тръмп!
Мечта за калифорникация.
Боже.
Мечта за калифорникация.
Обожавам това парче.
Много е добро.
Луда работа.
Навърших 30 г. и да припявам на хитове, не е същото.
Като млад пеех и си мислех:
"Това може да съм аз".
Антъни Кийдис ми е учител, уча се от него,
както Оби ван Кеноби учеше Люк Скайуокър.
Все едно съм въплъщение на този изпълнител.
И това е обучението ми, за да застана редом с "Ред Хот Чили Пепърс",
Хов и Боуи, и останалите богове на музиката.
Но вече съм стар. Но всичко може да стане.
Работата е там, че знам, че няма да съм такава звезда.
Ако щях да стана като тях, вече да е факт.
И сега припявам не като част от обучение, няма да пробия с пеене, просто съм фен.
Но ако попиташ когото и да е от музикантите, независимо от времето,
всеки ще ти каже, че обожава феновете си,
и то с цялото си сърце, нали ме разбираш...
Там, вътре. Нали?
Да. Не, не съвсем.
Май трябва да си говориш с Джош за тия работи, извинявай.
Не, благодаря.
Мамка му. Станаха 467.
Браво, копеле.
Нали ти казах?
Казах ли ти? Я да видя. - Ето.
Ела тук. Виж последната снимка.
Имаш четири коментара.
А още не си отговорил! Трябва да общуваш с хората.
Да се чувстват като равни на теб. - Добре.
Какво казвам аз? Ето.
Не, трябва да си напипаш стила.
Много ти благодаря. - Нямах предвид така.
С какво се занимаваш? - Пътен надзорник в Ю Пи Ес.
Яко. Страхотно, пич.
Супер е.
Звучи истинско.
Това се търси - автентичност.
Ако попиташ...
Виждам усмивката. Момичето ти ли е?
Ще идва ли?
Така мисля. - Мислиш?
Дай телефона и с две съобщения ще я докарам.
Няма нужда, мерси. - Добре, ти си знаеш.
Трябва да свърша нещо. Ще се видим после.
Добре.
Супер пич. Готин е.
ОЩЕ ЛИ СИ ТАМ?
ИДВАЙ НАСАМ
"Идвай насам".
Какво?
Много си банален.
Искаш ли да излезем за нещо за ядене?
Пиши й пак де!
Писах.
Кога?
Какво й писа? - Не казвам.
Добре.
Да вървим.
Да.
Стори ми се истинско, но не знам.
Майната й на кучката. - Недей.
Като се дуе...
Не я обиждай пред мен.
Не помага, така че млъкни.
Виж кой е тук. Ще се обадим ли?
Да, явно.
Още ли сте тук? - Да.
Да, стигнах само 471. Не ми се получи.
Не, продължавай да общуваш и ще стане.
С кола ли ще си идете?
Не съм пил, да.
Супер. Как изкарахте?
Мацката ти не се появи, а? Майната й.
Благодаря.
Няма нужда... - Педро, приятелю!
Благодаря, че се погрижи.
Диджеят? Върховен. Направо невероятен.
Ако ти се удаде случай, виж го.
Ето.
Задръж я. Приятно изкарване.
Готови?
Този има 1,6 милиона последователи.
Как разбра? - Това ми е работата.
Какво прави? - Същото като мен.
Но много по-добре. - Какъв беше ти?
Той е навсякъде. Превъзнасят го. Разправя, че твори музика.
Ясно. - Именно. Пълен боклук.
Сам знае, че не струва и че е помия.
На хората им харесва.
И тренира яко.
И аз тренирам, но не изглеждам като него.
Явно гените му са по-добри.
Или пък е на стероиди.
Но качествените стероиди са скъпи.
Странно е.
Той кара "Модел Екс".
И с 1,6 млн. души не може да печели толкова.
Явно е от богато семейство.
Но разправя, че сам е постигнал всичко.
Всички в бранша така казват.
Бих казал, че си е купил последователи, но едва ли, има доста харесвания.
Не знам. Симпатяга е.
Много е дразнещо. - Да върви на майната си.
Мислиш ли, че е щастлив? Истински?
На негово място аз щях да съм.
Ако имах толкова хора за подкрепа.
Там ти е грешката -
не бива да ти пука за мнението на другите.
Те са кретени. - Философства.
Не всички са кретени. - Да, повечето.
Не се облягат на разумни факти.
Не слагат "лайк", защото харесват нещо, а защото така правят другите.
Бесен си, че мацката не дойде.
И ръсиш глупости.
Яко е да се правиш, че не ти пука за чуждото мнение.
На мен ми пука. И си го признавам.
Искам да бъда харесван.
Но никой не ме харесва. - Не е вярно.
Не, спокойно, преживявам го.
Гледам си работата, каквото трябва.
Но ако не си трепач, на никого не му дреме за теб, дори приятели нямам.
Нищо лично, братле.
Познавам те толкова отдавна, но не си ми приятел, не ти пука за мен.
Не е така. - Майната ти.
Уж си готино копеле, всички знаят, че си свестен.
Но признай като мъж, че това е истината.
Не ти пука за мен. Търсиш ме, когато искаш да чукнеш нещо.
Добре.
Задник. - Недей така. Хайде.
Майната му.
Гадно е.
Я повтори, копеле? - По-кротко.
Повтори де. - Кротко.
Лайно! Не ти стиска да повториш.
Нямам време за жалки типчета като теб.
Голямата работа си. - Споко.
По-голяма работа от теб.
Върви си по пътя.
Синьото ушато педалче... Няма да се разберем.
Успокой се. - Направи нещо.
Не се дръж като пикла. - Така ли?
Мамка му.
Успокой се.
Копеле.
БЪДИ МЪЖ! МЪЖЕТЕ НЕ ПЛАЧАТ!
С момчетата ми ти обърнахме физиономията.
Хайде.
Джош, какво сега? Хайде!
Мамка му.
Какво става?
Боже!
Какво беше това?
Видя ли онзи пич как...
Дори не успя да удари. Така го нагласих!
Разби го.
Видя ли как Вик оправи оня?
Беше бясно! - Вдигна го във въздуха.
Размазах го.
После го пусна на земята.
Беше яко.
Безопасността най-напред!
А този какво?
Нанесе няколко удара и ахнах. Странна гледка.
За пръв път в живота си правя това.
Така стават нещата.
Щуро.
Инстинктивно. Щом е приятел, помагаш му.
Братле. И когато оня Хълк се напери:
"Ще те довърша!",
ти изникна изведнъж и го обезвреди за нула време.
Видях го! - Откъде тая мощ?
Честно, не знам. Някъде дълбоко в мен.
Имам нужда от това.
Онзи изпадна в шок.
Сякаш редеше: "Синьото копеле...
Този син групар ме разби".
Не Син групар, а Стрелата. - Да, знам.
Но той не е наясно.
Чудеше се откъде му е дошло.
КАКВО СТАВА? НЕ МИ ОТГОВАРЯШ!
СИГУРНО СИ ЧУЛ ЯВНО НЕ СИ - ДАКС Е ПОЧИНАЛ
ЗНАЕШ ЛИ КАК Е СТАНАЛО? С НЕГО ЛИ БЕШЕ?
Джош! - Да.
Видя ли? - Да.
Току-що научавам.
#КУПОНЯСВАМЕ#СНАСШЕГАНЕБИВА
Бяхме с него допреди малко. Аз...
Оставихме го преди пет часа. - Не знам.
И беше добре. - Беше добре.
Пускаше майтапи.
Беше си добре, нали?
Мамка му. - Какво?
Събрах 500 последователи.
Превод на субтитрите Анна Делчева