Dobrý.
Nech sa páči.
Poprosím.
- Vďaka. - Za nič.
A ja na to: „Fajn. Prepáčte. Haló. Takto sa ku mne fakt nemôžete správať.“
Áno. Hej, presne. A ja že: „Obidve sme sakra dospelé,
ale jedna z nás sa správa ako úplné decko.“
Že ona nenávidí svoj život, nie je moja chyba.
Potrebuje sa dať dokopy a nevylievať si zlosť na mne. Hej.
Šalát som si objednala bez cibule. Tak mal prísť bez cibule.
Presne to sa malo stať.
- Viem. - Nech sa páči.
A práve dnes som takú interakciu nepotrebovala, chápeš?
Prajem...
Kurvafix.
- Panebože, Victor. - Ou.
Prepáčte. Nechcel som vás vyľakať. Fú.
Mám plné ruky. Polož to tu na zem.
Jasné, ja to vybavím. To nič.
Ideš cez víkend na bejzbal?
Viete, mal som lístky,
- ale podaroval som ich. - Čože?
Hej. Moju dcéru to minule nebavilo.
Mala ho rada, ale už nie... Tak asi skúsime niečo iné.
- Ale to je v pohode. Hej. - Koľko má rokov?
- Trinásť. - Puberta je ťažká.
- A zlepší sa to? - To ja neviem.
Moja dcéra býva s otcom a jej brat so mnou.
A jeho ozaj neznášam.
- Dobre. - Išla som...
- Ahoj. Tak neskôr. - Áno, dobre.
Prajem pekný víkend!
Počuj, Victor, bolo to príliš?
Nie, v pohode. Tak akurát.
- Dobre. Dovi. - Ahoj.
ARTURO CASTRO AKO
Ak sa chceš so mnou zviezť
Dávame si to v káre Čo má zlaté disky
Ou, prečo tak žijem? Hej, asi pre tie prachy!
Ak sa chceš so mnou zhúliť V meďáku si dať jointa
Pán Morales
Ou, prečo sa tak cítim? Hej, asi pre tie prachy!
- Chlape. - Čau.
- Čo sa to deje? Bolonská omáčka? - Nie, pane.
- Moja špeciálna omáčka na lazane. - Ježiši, fakt?
- Prestaneš hovoriť jeho meno? - Prepáč.
- Zajtra príde Gabi. - Ešte tu nie je.
Ale môže ti to pred ňou vybehnúť.
- Ale počkať. To je pre Gabi? - Áno.
Ale príde až zajtra.
Áno. Ale už so mnou nechce variť, takže tým len stratím spoločný čas.
- Tak som to chcel urobiť vopred. - Ale čo s tým urobíš?
Uvaríš to a strčíš to do chladničky?
Čo?
Môžeš si dať zajtra, keď bude najedená.
Len hovorím, ak by som si našiel porciu...
O čom je toto vyjednávanie?
- Čo je? - kým je čerstvá...
- Vypadni z mojej kuchyne. - Dobre.
Doriti.
Kurva.
- Hola. - Ahoj.
Gabi, prišiel ocko!
Páni, to je ako z džungle. Trocha.
Nie je to z džungle.
Nie, chcel som povedať, že vyzeráš dobre...
Gaba Gaba, tak ako?
Ale, necháš ma tu stáť? Haló?
O čo ide?
Skupinka dievčat včera prespala u Adriany.
A ju nepozvali.
- Prečo nie? - Neviem.
Takáto je celý deň.
Ou, nie, nie, nie. Musíš sa prezliecť.
- Prečo? - Gabi, počúvaj mamu.
- Nezáujem. - Hej!
- Veľa šťastia. - Hej.
Tak, čo si dáš?
Vravím, že nie som hladná.
Ale je obed. Niečo zjesť musíš.
Len preto, že je obed, nemusím byť ešte hladná.
Snažím sa načúvať svojmu telu.
Dobre. Svojmu te... Dobre.
Čo keby som ti niečo objednal,
a môžeš to zjesť neskôr, keď budeš hladná?
- Dáš si pikantné kura? - Majú niečo vegánske?
Ty si teraz vegánka?
Nie som vegánka, iba jem vegánske jedlo.
Ale nie si vegánka. Naposledy si mala hotdog.
Hej, a bol nechutný. Tri dni ma bolel žalúdok.
Žalúdok ťa bolel, lebo neješ pravidelne.
- Prestaň. - Nikdy si nejedla.
Mlč už. Nie som hladná.
- Môžeme už ísť? - Ideme k okienku.
Dobre? Auto predo mnou, auto za mnou, naboku obrubník
a obrovské menu.
- Kam mám podľa teba ísť? - Takže tu musíme trčať?
Ja si idem objednať kurací sendvič
a ty si potom rob, čo len chceš.
Čo myslíš? Dobrý nápad?
Fajn? Fajn.
Ja aspoň v pohode chodím na záchod.
Čau.
Ahoj.
- Si v pohode? - Hej.
Čo robíš?
Len sa tak pozerám z okna.
- Je tu Gabi. - Dobre.
- Potrebuješ... Dobre. - V pohode. Ahoj, Gabi.
Čau.
Dobre. Odlož si veci, beriem ťa na túru.
Nemôžem, mám priveľa úloh.
To hovoríš vždy, a potom sedíš na telefóne s kamošmi.
A robíme úlohy.
Potrebuješ vzduch, jasné? Ľudia ho potrebujú.
Toto je vzduch. Mám ho.
- Nie je tu pekne? - Čojaviem.
- No, bude to ešte krajšie. - Kedy?
Čoskoro.
Prečo sme nešli na bejzbal?
To myslíš vážne?
- Pred dvomi týždňami to bolo hrozné. - To som nepovedala.
Citujem: „Sem už nikdy nechcem ísť.“
To je jedno. Som pripravená kedykoľvek to otočiť.
Ale, no tak. Nie si vegánka? Cvičenie by ťa malo zaujímať.
- Nie? - To je stereotyp.
Všetko okej?
Mohla by si to nechať na neskôr, prosím?
- Nie, nemohla. - No tak, sme v prírode. Poď.
Nech je to čokoľvek,
- určite to môže počkať... - Nemôže.
Nie sú to tvoji kamoši, ale moji. Prepáč, ale netušíš, o čom hovoríš.
Aha. Aby si vedela, aj ja mám kamošov.
- To vôbec nie je to isté. - Ale pamätám si, aké to bolo.
Vtedy to určite bolo iné.
Určite áno, ale v podstate aj rovnaké.
Viem, aké dokážu byť dievčatá.
- Ale nehovor. - Áno.
Dobre, tak aké?
Nuž, zlé. Hlavne k sebe navzájom.
To je jedno.
Mija, ak sa niekedy cítiš odstrčená, som tu pre teba. Vieš to, však?
Vždy tu budem.
Chápeš? Navždy. Nikam neodídem.
Mama ti povedala o Adriane? Prečo to urobila? Je taká blbá.
Hej, tak o mame nehovor. Rozumieš?
Dobre, to stačí. Daj mi ten telefón.
- Nie, toto nemôžem odložiť. - Prosil som ťa pekne.
- Ale môžeš. Daj mi ho. - Nie.
- Vrátim ti ho. - Pusti ma.
Tak mi ho daj.
Mija, ja za ten telefón platím, tak mi ho daj.
Daj zo mňa tie zasraté ruky preč!
Počúvaj. Nič z tohto nie je dôležité, chápeš? Nie je.
Myslíš si opak, lebo na to celý čas zízaš, chápeš?
Ak sa doňho jeden deň nepozrieš, budeš sa cítiť lepšie.
Ver mi.
Si taký starý.
Skrátka som mala víziu. A skúsila som ju naplniť.
A popritom som sa snažila šíriť lásku.
Mám vás rada. Naozaj.
Dobre.
Ahojte.
Dobre. Chápeš, o čom hovorím?
Na niektorých miestach to bolo úplne falošné.
- O to vôbec nejde. - Niekde v strede.
Nemyslíš? Moc smrkala.
- Oci, počúvaj. - Čo?
Po tomto videu
- stratila 75 000 odberateľov. - Aha.
A ona predsa nemohla ísť do tej továrne v Číne
a ubezpečiť sa, že v tých rúžoch nie je ortuť.
Takže v podstate to nie je jej vina.
Ale každý sa tvári, akoby bola problémom ona.
Oni ani nevedia, ako tvrdo maká.
- A ty to vieš? - Hej.
Vstáva o 6.30 a mejkap a účes jej zaberie dve hodiny.
A potom nahráva a celé to sama edituje.
Takže nie je fér, že pre jednu chybičku sa proti nej obráti celá verejnosť.
Ale nie je to malá chybička. Predávala jedovatý mejkap.
To... je ozaj nebezpečné. Myslím, že takých by mali kritizovať.
- Božemôj. To myslíš vážne? - Áno.
Vieš, koľko ľudí podporovala, keď boli na dne,
ale keď je tam ona, ju nepodporí nikto?
- Dobre, taká byť nemusíš. - Aká?
Taká emotívna, zlatko. Je to len môj názor.
- To robíš vždy. - Čo robím?
- Som hlúpa, lebo sa mi niečo páči. - No tak.
- To som nechcel. - Nechaj to tak.
Dobre.
Čo tak to na dnes zabaliť, ha?
- Vyspíme sa. - Dobre.
Tak poď.
Budem pozerať telku. Nie som unavená.
Ale, no tak. Už je po večierke. Poďme.
- Po večierke? - Je neskoro, to je jedno. Poďme.
- Je sobota. - Dobrý som už bol.
Mama by ti nedovolila byť hore tak dlho.
- Nezačínaj s ňou. - To nerobím. Môžeš už vstať, prosím?
- Nie. - Toto robiť nebudem.
Vstaň, prosím ťa. Som unavený. Vstaň.
Nenechám ťa spať na gauči, rozumieš? Nie je to správne. Ďakujem.
Bože. Prečo to muselo byť také ťažké?
Aha, to... Hej.
Totálne v pohode. Koho to zaujíma?
Pozri. Iba jeden z nich prehodíme.
Vidíš? Teda...
- ...tu je škvrna od pizze. - Nezaujíma ma to.
Viem, že sa so mnou nerada rozprávaš o telesných veciach.
- Oco. - Takéto nehody sú normálne.
Prestaň rozprávať.
Moja frajerka zo strednej ich mávala často.
Mlč už! Proste s tým prestaň!
Tento víkend som sem ani nechcela ísť. To mama ma donútila.
Fajn,
tak čo by si robila u mamy?
Bola by som v posteli a mala pri sebe mamin termofor.
No... termofor nemáme, ale môžeme si ho vyrobiť.
- Ach, Bože. - Nie. Zvládnem to.
Ty tu ostaň.
Minútku.
Ahoj. Zohrial som uterák. Je to úplne ako termofor.
Nechcem ho.
Funguje úplne rovnako, sľubujem.
- Nefunguje. - Ani si to nevyskúšala.
Môžeš odísť, prosím?
Môžem ti ešte nejako pomôcť?
No dobre.
PRE GABI
- Si v poriadku? - Hej, sú to len kŕče.
- Majú tu termofor? - Jasné, že nie.
Vieš ty čo? Mne niečo pomáha.
Ukážem ti to, ak chceš.
Naozaj?
Toto je tvoja izba?
No, je ocova, ale keď som tu, používam ju ja.
A on spí na gauči, chápeš.
Na tie blbosti na stenách sa nepozeraj.
Uvidíš. Toto ten tlak zmierni.
Do hája. Už to cítim.
Super.
Ahojte.
Ou. Ahoj.
Nechcel som vás vyrušiť. V pohode.
- Oci, toto je Caroline. - Ahoj, Caroline. Som Victor.
Ahoj. Ja som kamoška...
Panebože.
Josha?
Hej.
Aj ja zabúdam jeho meno. V pohode.
Vošla do kúpeľne, keď som tam bola.
Ale chcela mi ukázať niečo, čo sa naučila na tanci,
a naozaj to pomáha s kŕčmi.
On mi chcel dať zohriaty uterák, keďže nemá termofor.
No, ja som to už skúsila, a funguje to.
To náhodou vyzerá pohodlne.
- Nevadilo by vám, keby som sa pridal? - Jasné, poď.
Je to dobré na kríže.
To som zvedavý.
- Dobre. - Prisuň sa.
Páni. Naozaj.
Tak ako dlho sa s Joshom poznáš?
...začali sme sa baviť asi pred týždňom.
- Baviť? - Písať si.
A budete si písať ďalej?
Úprimne? Asi nie.
Takže sex bol zlý?
Hej.
Môžeš sa poponáhľať? Nechcem meškať.
Gabi?
- Chvíľku. - Dobre, ďakujem.
Tak desať minút.
Kde si zohnala tie nové tenisky?
Čože?
No tak. Značka Air Jordan. Odkiaľ sú?
Hrabal si sa mi vo veciach?
Celý týždeň chodíš s novými teniskami a ani raz si ich neobuješ.
Prečo? O čo tu ide?
O nič. Sú moje.
Viem, že ti mama nekúpila topánky za 120 $.
To teda nie. Tak odkiaľ ich máš?
Sú požičané, jasné?
Dobre. Ak si si ich požičala, prečo sa musíš brániť?
- Lebo. - Lebo čo?
Neveríš mi.
Nie, to nie je pravda. Verím ti.
Verím, že mi vždy povieš pravdu, však?
Len som si ich od Adriany požičala. Chcela som ich vrátiť, dobre?
Po fotke. Potom som jej ich plánovala vrátiť.
Len som v nich chcela peknú fotku pre Vincenta.
Dobre.
Zlatko, nie sme si natoľko blízki, aby si za mnou prišla,
keď potrebuješ nové topánky?
- Prečo to musí byť o tebe? - Je to o tebe.
Okradla si kamarátku.
Po tej fotke by som ich vrátila.
To je na tom najhoršie. Nie? To je najhoršie.
Tak veľmi si ich chcela, aby si získala pozornosť chlapca?
Smiešne.
- Nič nevieš. - Ale áno, viem všetko.
- Takisto, ako viem to, že si... - Hej, viem.
Už som to počula.
Som skvelá a dobrá a preto ma niekto bude mať rád.
- Hej. - To teda nie.
To som vôbec nechcel povedať.
Celý víkend si bola poriadna otrava a teraz sa dozviem, že si aj zlodejka?
Hej. Aspoň viem, že nebudem nejaký šofér,
ktorý si ani nemôže dovoliť vlastný byt.
Na svoju prácu som hrdý.
Rozumieš?
A som v nej sakra dobrý.
A jediný dôvod, prečo bývam s Joshom, je, aby som ti dal všetko, čo potrebuješ.
Myslíš si, že môj život je smutný.
Nie, mija. Tak to nie je.
A ak si myslíš, že dobrý život je iba ten s teniskami Air Jordan,
tak bude život pre teba veľkým sklamaním.
Radujme sa, bratia
Milujeme sa navzájom Lebo on zmŕtvychvstal
Zmŕtvychvstal
Aleluja
Zmŕtvychvstal
- Máš všetko? - Hej.
- Isto? - Hej.
Dobre.
- Ahoj, ahoj. - Hola.
Aký bol víkend?
Ani „ahoj“, ani nič?
Ukradla som Adriane tenisky.
- Cez víkend? - Predtým.
Tak to preto.
Ale v kostole som si urobila plán.
Môžem vám pomáhať a strážiť Jessice deti,
kým nebudem mať dosť peňazí, aby som ich zaplatila.
Hej, dobrý začiatok, ale máš aj na mesiac zaracha.
Zaracha? To už nemáva nikto.
Vždy hovoríš o deckách, ktoré ho majú.
- Nasrať. - Hej!
Hovor tak ďalej a budú to dva mesiace. Rozumieš?
Aha, takže teraz spolupracujete.
Možno ste to mali skúsiť ako manželia.
- Dva mesiace! - Gabi.
- Odkiaľ sa to berie? - No, možno od vás.
Lebo vy ste takí skvelí. Ty chodíš so ženatým.
A u teba doma prespáva nejaká cudzia žena.
Naozaj. Ani jeden z vás nemá poňatia, čo robí.
- Nie je moja. - Richard je...
- Rozvádzajú sa... - Je to Joshova priateľka.
- Niežeby si mohol... - Neviem, prečo...
Mne to nemusíš vysvetľovať.
Prečo nás to núti robiť?
- Tvoja dcéra. - Je tvoja.
- Si si istá? - Hej, je tvoja.
Nepokašľali sme to celé?
- Celé nie. - Isto?
Niečo asi áno.
- Ale sme lepší ako väčšina. - Lepší ako naši rodičia.
- Lepší ako tvoji rodičia. - Hej!
Čo? Niečo som povedal?
- Niečo som počula. - To môj prízvuk.
- Počuj, musím... - Nechcem ťa zdržovať. Utekaj.
Veľa šťastia. Uvidíme sa o pár týždňov.
Dobre.
Preklad titulkov: Martina Mydliar