Džošai.
Taip?
Ką čia veiki?
Atvažiavau pas motiną.
Žinau. Tai yra, užeik.
Mes nepažįstami.
Ne. Turiu galvoje, pažįstu tave iš nuotraukų,
be to, tavo mama daug apie tave pasakojo.
- Nori kavos? - Ne, ačiū.
Prisėsk.
Tik ne ant tos kėdės. Ji sulūžusi.
Žinau, kuri sulūžusi. Ačiū.
Šita - nuo širdies, o šita - nuo prostatos vėžio.
Apgailestauju.
Niekis. Aš beveik nesergu.
Lytiniam gyvenimui netrukdo.
Puiku.
Malonu pagaliau susipažinti.
Ką Rūta tau apie mane pasakojo?
Nieko.
Mirk iš juoko. Labai į ją panašu.
Nelabai.
Neabejotinai. Tu ją pažįsti.
Maniau, kad pažįstu.
Kodėl taip anksti atvažiavai?
Nenorėjau įstrigti spūstyse.
Gerai. Einu, pasiruošiu.
Žiūrėk, kaip ji eina.
Kodėl važiuoji taip lėtai?
Sakiau tau, aš patyriau kelis panikos priepuolius.
Maniau, tau pagerėjo.
Pagerėjo. Dabar man geriau. Bet aš tik…
Žinai, tam tikri dalykai mane kiek labiau sudirgina.
Pavyzdžiui, važiavimas greitkeliu,
beje, tai išties pavojingas užsiėmimas.
Visi turėtų nerimauti, važiuodami greitkeliu.
- Tiesiog mes prie to pripratę. - Taip.
Turbūt nesvarbu, kad lėtai važiuoji,
nes atvažiavai pas mane labai anksti.
Tai kaip judu su Lariu susipažinote?
Tarp mūsų nieko rimto, jei to klausi.
Noriu paklausti, kiek laiko jūs jau susitikinėjate?
Apie metus.
Ką?
Neišpūsk didelio burbulo.
Neįtikėtina. Mes paprastai pasakojame vienas kitam tokius dalykus.
Tu man visko nepasakoji.
Aš tau daug pasakoju.
Metus.
Tai ką, tu pradėjai su juo susitikinėti spalį?
- Taip. Buvai ką tik išsiskyręs su Megan… - Taip.
…todėl buvai pažeidžiamas.
Aš tik nusprendžiau truputį palaukti, kol sustiprėsi.
Praėjo metai. Aš jau sustiprėjau?
Žinai, kad tau ne prie širdies, kai kiti būna laimingi.
Aš to nežinau.
Turiu galvoj, visiems ne prie širdies, bet tau - labiau už visus.
Oho.
Klausyk, kaip jauteisi, kai tavo sesuo ištekėjo už Arono?
- Labai dėl jos džiaugiausi. - Ne, manei, kad ji galėjo rasti geresnį.
Na…
Bet aš nežinau, kodėl taip nekenti Arono.
Nejaučiu jam neapykantos. Jis normalus.
Kas čia blogo būti normaliu?
Nieko.
Manau, dėl to, kad jis toks religingas. Tu - antisemitas.
Aš pusiau žydas.
Tu pusiau antisemitas.
Žinai, tai rimtas kaltinimas.
- Nebūk per daug jautrus. - Nesu per daug jautrus.
Jei kritikuoju organizuotą religiją, nereikia manęs vadinti antisemitu.
Taip, aš didžiuojuosi, kad esu žydas.
- Tikrai? - Taip.
Kaip tai?
- „Kaip tai“? - Taip. Norėčiau išgirsti.
Kaip tu didžiuojiesi, būdamas žydas?
Didžiuojuosi…
Bobu Dilanu, broliais Koenais ir Rūta Beider Ginsberg,
- krūtinine ir troškiniu. - Nebetęsk.
- Paistai niekus. - Gerai, bet ne čia esmė.
Betė mane erzina ne dėl to, kad yra religinga,
o dėl to, kad nori viską kontroliuoti.
Sakiau tą daug kartų.
Ji ištekėjo už religingo vyro,
nes mano, kad santuoka padės jai viską kontroliuoti.
Tiesa ta, kad visko kontroliuoti negali,
Todėl ji visada nelaiminga.
Ar tu tikras, kad tai ji - nelaiminga?
Gal galim kur nors sustoti? Man reikia į tualetą.
- Gal gali palaukti, kol atvažiuosim? - Dar tik pusiaukelė.
Todėl, kad Aronui šovė puiki mintis išsikraustyti
- net į pačią Valensiją. - O Dieve.
Jei greičiau važiuotum, mes jau būtume vietoje.
Jaučiuosi milijoną kartų geriau.
Gerai.
Ar Elžbieta tau sakė, ką nupirkti Sarai?
Taip.
Taip, man irgi. Net pasakė, kur nupirkti.
Maniau, kad išrinkti dovaną yra smagu.
Taip, tą ir sakau. Ji pamišusi dėl kontrolės.
Dėl šito neklysti.
Klausyk, džiaugiuosi, kad sutikai žmogų.
Ką gi, ačiū.
Žinai, prabėgo daug laiko.
Ne tiek ir daug.
Noriu pasakyti, daug. Bet kas čia tokio?
Turbūt tu teisus.
Man labai nesisekė su vyrais.
Aš taip nesakiau.
Ne, tikrai. Labai nesisekė.
Iki šiol. Ką tai turėtų reikšti?
Nežinau. Nesisekė ar pati taip pasirinkai?
Kai susipažinau su tavo tėvu, jis buvo visai kitoks.
Neturėjo visų tų problemų, kurios atsirado vėliau.
Arba turėjo, bet tu nenorėjai jų matyti.
Manau, tu jį prisimeni blogesnį, nei jis iš tiesų buvo.
Gerai.
Jis tavęs niekad nemušė.
Priklauso nuo to, ką vadini mušimu.
Tau niekad negrėsė pavojus.
- Mums tikrai grėsė pavojus. - Kada?
Gal kaskart, kai jis vairuodavo?
Kaip manai, kodėl aš taip bijau vairuoti?
Tiesiog kalbi apie tą vieną kartą, kai…
Ne. Daug kartų.
Arba tas kartas, kai jis vos nesudegino namų?
- Nebuvo taip, kad vos nesudegino. - Atvažiavo ugniagesiai.
Jie naudojo žarnas ir visa kitą.
Aš tik sakau.
Tu pasirinkai tėtį, aš - ne.
Taigi, žinai, gal nepasisekė man.
Šitie tavo žodžiai labai mane skaudina.
Kaip, tavo manymu, jaučiuosi
žinodama, kad sūnus mane kaltina dėl savo nykaus gyvenimo?
Nesu nelaimingas. Aš to nesakiau.
Gal ir nenorėjai, bet pasakei.
- Nori, kad… - Ne, viskas gerai.
Sveiki?
- Mama? - Labas.
- Labas! - Sveiki.
Prašau.
- Prašau. - Ačiū.
Ačiū.
Abu nupirkote Sarai tai, ką prašiau.
Taip, taip mums liepei.
Taip. Žinot, kartais žmonėms nepatinka, kai pasakai, ką nupirkti.
- Rimtai? - Ne.
Mums patiko nupirkti tai, ko paprašei…
- Vabalo smūgis! - Gerai.
- Deividai! - Kas tas „vabalo smūgis“?
Žaidimas, kurį jis žaidžia.
- Tai žaidimas? - Taip.
Neįsivaizduoju, kokios taisyklės, bet jam labai juokinga.
- Vis šis tas. - Gerai.
- Ne šiaip nieko. - Gerai.
- Sveiki, bičiuliai. - Labas.
- Labas. Sveikas.
- Man patinka tavo šukuosena. - Labas.
Ponia Nover?
- Ta pati šukuosena, kaip visada. - Kažkas lauke verkia.
- Gal jie pralaimėjo „vabalo smūgį“. - Ot šūdas. Mėšlas.
Atsiprašau, Ebe.
Mama, gal galėtum sudėti daržoves į lėkštę,
labai man padėtum, gerai?
Gali parodyti?
- Kaip tau sekasi? - Gerai, žmogau. Kas pas tave naujo?
Nieko ypatingo.
Ką tik nusipirkau naują mašiną. Turbūt matei, kai atvažiavai.
Stovi įvažiavime. Žalia „Subaru“.
Teisingai. Atleisk, taip, aš tik nepastebiu mašinų.
Tiksliau, pastebiu, kai vairuoju, bet…
Taip. Nori nueiti jos apžiūrėti?
- Taip, žinoma. - Tikrai? Turiu galvoje, neprivalai.
- Ne, galėčiau apžiūrėti. - Ne, viskas gerai.
- Tada pažiūrėsiu išeidamas. - Puiku.
- Pasakyk, jei norėsi, kad atidaryčiau. - Taip, jėga.
Jėga. Gerai.
Aronai!
- Man reikia eiti. - Taip.
Dievinu „Costco“ humusą.
- Džošai. - Ką? Tikrai.
Matai, kiek laiko jie jam leidžia žaisti? Taip negalima.
Matei jo akis? Baisu žiūrėti.
Būdamas jo amžiaus tu lygiai tiek pat žaidei vaizdo žaidimų.
Tiksliau, valandų valandas sėdėdavai priešais ekraną.
Ir užaugai normalus.
Ar tikrai?
- Baigei? - Ką? Aš tik dėl jo nerimauju.
- Ne, netiesa. - Kodėl taip sakai?
Tu visąlaik buvai nusiteikęs prieš Deividą.
Aš nenusiteikęs prieš Deividą.
- Jis tiesiog blogas žmogus. - Jam septyneri!
Taip, bet ir būdamas septynerių gali būti blogas žmogus.
Tai nereiškia, kad ir toliau būsi blogas.
Nors dėl Deivido nesilažinčiau, ypač jei jie…
- Jei jie ir toliau leis jam žaisti… - Šitie pomidorai supuvę.
Kieme yra pelėda?
- Taip! - Yra.
- Reikia ką nors daryti su ta pelėda. - Reikia.
Aš nemiegu dieną, nors mano diena yra naktis.
Taip, žinau. Kai paskutinį kartą kalbėjomės apie pelėdas,
sakėme, kad dieną jos miega, bet naktį medžioja.
Taip, bet…
aš noriu medžioti. Todėl noriu skristi
ir noriu sumedžioti pelę vakarienei.
- Nori skristi dabar? - Taip.
Gerai. Pasiruošusi? Skrendam.
Gerai. Ji skrenda.
Ji skrenda virš prerijos. Ji ieško pelės.
- Matau pelę! Ten! - Kur?
- Viduje. - Viduje. Gerai, skrendam.
Gerai. Į kurią pusę?
- Į viršų. - Čia?
- Taip. - Gerai.
Ir ji nusileido.
Pagausi pelę?
Pagavau.
Dabar metas suėsti pelę vakarienei.
Gerai, metas vakarieniauti.
Skanu buvo?
Skanu, bet kodėl pelėda ėda pelę?
Turbūt todėl, kad buvo alkana.
Kodėl?
Dėl tos pačios priežasties, dėl ko tu išalksti.
Turi valgyti, kad gyventum. Tavo kūną palaiko maistas.
Kodėl?
Nes maiste yra įvairių maistingų medžiagų ir baltymų.
- Kodėl? - Kodėl?
Geras klausimas.
Ar todėl, kad Dievas tiesiog taip sukūrė pasaulį?
Kur tai išgirdai?
Ar taip?
Kažkas tau pasakojo istoriją, kaip Dievas sutvėrė pasaulį per 7 dienas?
Tai ne istorija.
- Ne istorija? - Ne!
- Taip juokinga? - Taip.
Gerai, galiu paklausti? Esi mačiusi Dievą?
- Taip. - Esi?
Taip. O tu esi jį matęs?
Ne.
Kodėl?
Tikrame gyvenime nesu jo matęs,
bet tai nereiškia, kad tu negali jo pamatyti.
Kodėl?
Todėl… Na, Dievas tarsi pelė, kurią ką tik suvalgei vakarienei.
- Įsivaizduojamas, bet atrodo tikras. - Džošai.
Labas.
Mažute, draugai ieško tavęs lauke.
Gal jau atsisveikink su dėde Džošu?
Gerai. Viso, dėde Džošai.
Viso, mieloji.
- Išeik. - Galime sekundėlę pasikalbėti?
Ne, ne dabar.
Esi mačiusi tinklaraštį „Tvarkingai sudėti daiktai“?
Ne.
Ko ieškai?
Gimtadienio servetėlių.
Man nereikia pagalbos.
„Įvairūs daiktai“?
Prakeikimas.
- Klausyk, aš apgailestauju. - Ne, neapgailestauji, Džošai.
Jei apgailestautum, išvis nebūtum taip pasielgęs.
Mes tik kalbėjomės.
Pasakyti penkiametei, kad Dievo nėra - tai ne pokalbis.
Tai savo minčių primetimas mano dukrai.
Ji manęs paklausė, ar esu jį matęs. Ką, turėjau meluoti?
Tai ne melas.
Iš mano lūpų būtų melas.
Galima papasakoti vaikui istoriją ir leisti ja tikėti,
tai nebūtinai turi būti tiesa.
Tai tu net nemanai, kad Dievas iš tiesų yra,
bet nori, kad pasakyčiau Sarai…
Aišku, kad tikiu Dievą.
Bandau gerbti faktą, kad tu netiki.
Čia daugiau nieko nėra. Gali pasakyt, ką iš tiesų galvoji.
Iš tiesų taip galvoju.
- Jei nebūtum ištekėjusi už Arono, tada… - Bet ištekėjau.
Kartais būni labai kvailas.
- Rimtai, manai, kad viską žinai. - Nemanau, kad viską žinau.
- Tu manai. - Aš manau, kad viską žinau?
Taip. Manai, kad viską supratai.
Danguje sėdi senis, kol laikaisi jo taisyklių…
tada padėtis būna kontroliuojama.
Taip. Turbūt, žinai,
lengviau, kai niekas nekontroliuojama, nes tada dėl nieko nesi kaltas.
Manai, kad visas pasaulis - chaosas, nes mūsų gyvenimai buvo chaotiški.
Taviškis tebėra.
Su gimimo diena
Su gimimo diena, miela Sara
Su gimimo diena
Viso, mieloji.
- Su gimtadieniu. - Ačiū.
Viso, jaunuoli. Gražiai elkis.
- Ačiū, Rūta. - Labanakt, Aronai.
- Gerai. Viso, širdele. - Aš tave myliu.
- Ir aš tave. Nesijaudink.
Ačiū.
Kas tau negerai?
Klausyk, aš apgailestauju.
Tu neapgailestauji, aišku?
Jei gailėtumeisi, šitaip nesielgtum.
- Aš nesistengiu kažkaip elgtis. - Nesistengi ir nesielgti.
- Sara manęs paklausė, ar… - Tai dabar kalta Sara?
Dėl visko apkaltinsi penkiametę dukterėčią?
Prieš tai dėl visų negerovių tavo gyvenime kalta buvau aš.
- Aš taip nesakiau. - Praktiškai pasakei.
Žinai, kiek kvailų knygų perskaičiau apie tai, kaip būti gerais tėvais?
Taip. Prisimenu lentyną.
Buvo dvi lentynos.
Žinai, kaip aš bijojau?
Bet paskui tu užaugai, ar ne? Atrodei normalus.
Elgeisi kaip žmogus, turėjęs gerą vaikystę.
Pamaniau, gal vaikystė buvo gera.
Turiu galvoje, ji galėjo būti geresnė, suprantu.
Bet tikrai galėjo būti ir blogesnė.
Turbūt leidau sau patikėti, kad…
gal man pavyko.
Gal šį vienintelį kartą gyvenime nuveikiau kažką išties vertingo.
Buvau gera mama savo vaikams.
Turbūt apgaudinėjau save, nes akivaizdu, kad ir čia susimoviau.
Mama, mano vaikystė buvo gera.
Prašau, nesakyk taip, kad pasijusčiau geriau,
- nes jaučiuosi tik blogiau. - Tu…
Tu - nuostabi mama.
- Visada tokia buvai. - Prašau, baik. Prašau, tiesiog baik.
Klausyk.
Man reikia į tualetą.
Gerai.
Į ką žiūri?
Į nieką.
Kai susipažinome Buvau visai jaunas
Dar kūdikis
Sušlapdavai Išalkdavai
Tau vis dar reikėjo manęs
Sakei, kad galiu skristi Ir aš skridau
Prisimenu, kai nemokėjai
- Išmokei mane kalbėti - Kalbėti
Dabar aš kalbu kaip tu
Išmokei mane žiūrėti
Ne žiūrėti O išties žvelgti gilyn, kaip tu
Aš jau žinojau, kad tu Vieną dieną paliksi mane
Be jokių vaistų Nuo mano meilės
Nuo akimirkos, kai išgirdau
- Nuo pirmojo mano žodžio „mama“ - Tavo pirmasis žodis „mama“
Išugdei berniuką, kuriuo tapau
Bet berniukas dingo Jį pasiglemžė metai
O tu tapai vyru Nuostabiu
Vis dar toks pat Vis dar mano sūnus
Bet, o, pradedam berti žodžius
Ir prasideda mūšiai
Dulkėms nusėdus Gailiuosi pamatęs, ką padariau
Jei tik galėčiau pasakyti tau, kad
Tu kaip niekas kitas nusipelnai Tų trijų žodelių, kurių nerandu
Niekas kitas
- Tu - mano motina - Tu - mano sūnus
Tu esi mano
Kartais mane supykdai
Truputį labiau nei dauguma
Tu erzini mane Esu tikra, kad erzinu tave
Neabejotinai erziname abu
Ar neturėtume Pasakyti, ką jaučiame
Bet aš jausmus slepiu Ir vien klasta atsiperku
Kai šypsaisi tu Savo atspindį regiu
Sumišusį su mano jausmais
Visas savo ydas Žiū, ką aš pridariau
Kodėl negaliu pasakyti Tai, ką tau labiausiai reikia išgirsti
Nepalik manęs tamsoje, brangusis
O, pradedam berti žodžius
Ir prasideda mūšiai
Dulkėms nusėdus Gailiuosi pamatęs, ką padariau
Jei tik galėčiau pasakyti tau, kad
Tu kaip niekas kitas nusipelnai
Tų trijų žodelių, kurių nerandu
Niekas kitas
- Tu - mano motina - Tu - mano sūnus
Tu esi mano Jei tik galėčiau pasakyti tau, kad…
Išvertė Sandra Siaurodinė