ג'וש.
כן?
מה אתה עושה כאן?
באתי לפגוש את אימא שלי.
אני יודע. אני… כלומר, תיכנס.
עוד לא נפגשנו.
לא. כלומר, אני מכיר אותך מתמונות
ואימא שלך סיפרה לי עליך.
אתה רוצה קפה? -לא, תודה.
שב.
אבל לא בכיסא הזה, הוא שבור.
אני יודע איזה כיסא שבור. תודה.
אחת ללב שלי ואחת לסרטן הערמונית.
אני מצטער.
זה בסדר. בקושי יש לי את זה.
זה לא משפיע על חיי המין שלי.
אחלה.
טוב לפגוש אותך סוף כל סוף.
מה רות סיפרה לך עליי?
כלום.
זה קורע. מתאים לה מאוד.
לא ממש.
בטח שכן. אתה מכיר אותה.
חשבתי שאני מכיר.
למה הגעת מוקדם כל כך?
רציתי להימנע מפקקים.
בסדר. אלך להתארגן.
תראה אותה הולכת.
למה אתה נוהג לאט כל כך?
אמרתי לך ש… היו לי כמה התקפי חרדה.
חשבתי שמצבך השתפר.
כן, זה אני במצב משופר. אבל אני רק…
יש דברים שגורמים לי חרדה.
כמו נהיגה בכביש המהיר,
שדרך אגב, זה באמת דבר מסוכן.
כולם צריכים להיות חרדים מנהיגה בכביש מהיר.
אנחנו פשוט רגילים לזה. -כן.
טוב, בעצם לא משנה כמה לאט אתה נוהג
כי הגעת לבית שלי מוקדם כל כך.
אז איך לארי ואת נפגשתם?
זה לא רציני, אם זו השאלה שלך.
אבל כמה זמן אתם כבר יחד?
כשנה.
מה?
אל תעשה מזה סיפור.
שנה? זה מטורף! אנחנו מספרים זה לזה דברים לרוב.
אתה לא מספר לי הכול.
אני מספר לך הרבה.
שנה.
אז התחלת לצאת איתו… באוקטובר?
כן, בדיוק נפרדת ממייגן… -נכון.
אז הרגשתי שאתה שברירי.
החלטתי לחכות עד שתתחזק קצת.
עברה שנה. לא התחזקתי קצת?
אתה יודע שאתה לא מסתדר עם זה שאחרים מאושרים.
אני לא יודע את זה.
איש מאיתנו לא מסתדר עם זה, אבל אצלך זה פשוט גרוע מאשר אצל אחרים.
וואו.
תשמע, איך הרגשת כשאחותך התחתנה עם ארון?
הייתי שמח למענה. -לא, חשבת שהיא יכולה למצוא מישהו טוב יותר.
טוב…
אבל אני לא יודעת למה אתה שונא את ארון כל כך.
אני לא שונא את ארון. הוא בסדר.
ומה רע בלהיות בסדר?
שום דבר.
אני חושבת שזה מכיוון שהוא דתי כל כך. אתה אנטישמי.
אני חצי יהודי.
אתה חצי אנטישמי.
זו האשמה חמורה מאוד.
אל תהיה רגיש מדי. -אני לא רגיש מדי.
אני יכול להיות ביקורתי כלפי דת מאורגנת בלי שיתייגו אותי כאנטישמי.
כן, אני… גאה בזה שאני יהודי.
באמת? -כן.
באיזה מובן?
"באיזה מובן?" אני… -כן, אשמח לשמוע.
באיזה מובן אתה גאה בכך שאתה יהודי?
אני גאה ב…
בוב דילן ובאחים כהן וברות ביידר גינסבורג,
ובבריסקט וצימעס. -כדאי שתפסיק.
אתה נשמע מגוחך. -בסדר, אבל זה לא העניין.
הבעיה שלי עם בת' היא לא הדתיות שלה,
אלא שהיא חולת שליטה.
אמרתי זאת פעמים רבות.
היא התחתנה עם גבר דתי…
כי היא חושבת שזה יעזור לה להישאר בשליטה,
אבל האמת היא שאי אפשר לשלוט בכול,
וזו הסיבה שהיא… זו הסיבה שהיא תמיד אומללה.
אתה בטוח שהיא האומללה ביניכם?
אפשר לעצור איפשהו? יש לי פיפי.
תוכלי לחכות עד שנגיע? -עברנו רק חצי מהדרך.
כי ארון העלה את הרעיון המעולה לעבור
לגור בוולנסיה. -אלוהים.
אילו היית נוהג מהר יותר, כבר היינו מגיעים.
אני מרגישה פי מיליון טוב יותר.
טוב.
אליזבת אמרה לך מה לקנות לשרה?
כן.
גם לי, כן. היא אפילו אמרה לי איפה לקנות את זה.
חשבתי שחלק מהכיף טמון בבחירת המתנה.
כן, זה מה שאני אומר, היא חולת שליטה.
בנוגע לזה אתה לא טועה.
תשמעי, אני שמח שהכרת מישהו.
תודה.
עבר זמן רב.
לא עבר זמן רב מאוד.
עבר, אבל אז מה?
אולי אתה צודק.
היה לי מזל רע עם גברים.
לא אמרתי את זה.
לא, נכון. מזל רע מאוד.
בטח שכן. מה זה אמור להביע?
אני לא יודע. זה היה מזל או הבחירות שלך?
אבא שלך היה שונה מאוד כשפגשתי אותו.
לא היו לו את כל הבעיות שהיו לו בהמשך החיים.
או שהיו לו ובחרת לא לראות אותן.
אני חושבת שאתה זוכר אותו גרוע משהוא היה באמת.
בסדר.
הוא לא הכה אתכם מעולם.
זה תלוי בהגדרה שלך למכות.
מעולם לא הייתם בסכנה כלשהי.
בהחלט היינו בסכנה. -מתי?
מה דעתך על כל פעם כשהוא נהג?
למה את חושבת שאני נהג לחוץ כל כך?
אתה מדבר רק על פעם אחת כש…
לא. פעמים רבות.
מה עם הפעם שהוא כמעט שרף את הבית?
הוא לא כמעט שרף את הבית. -הגיעה כבאית.
הם השתמשו בצינורות שלהם והכול.
אני רק אומר.
את בחרת באבא. אני לא.
אז אולי אני ביש המזל בינינו.
זה דבר מעליב מאוד להגיד לי.
איך אתה חושב שאני מרגישה
עם הידיעה שהבן שלי מאשים אותי בחיים האומללים שלו?
אני לא אומלל. לא אמרתי את זה.
אולי לא התכוונת, אבל אמרת.
את רוצה ש… -לא, אני בסדר.
שלום.
אימא? -שלום.
היי. -היי.
בבקשה.
-תודה.
תודה.
שניכם קניתם לשרה בדיוק מה שביקשתי.
כן, אמרת לנו לעשות את זה.
כן. לפעמים אנשים לא אוהבים כשאומרים להם מה לקנות.
באמת? -לא.
נהנינו לקנות בדיוק מה שביקשת…
פאנץ' באגי! -בסדר.
דיוויד! -מה זה פאנץ' באגי?
זה משחק שהוא משחק.
זה משחק? -כן.
אין לי מושג מה הכללים, אבל בעיניו זה קורע מצחוק.
זה משהו. -בסדר.
זה לא כלום. -בסדר.
היי, חברים. -היי.
שלום. -היי.
אני אוהבת את מה שעשית בשיער. -היי.
גברת נובר?
אותה תספורת שיש לי תמיד. -מישהו בוכה בחוץ.
אולי הוא הפסיד בפאנץ' באגי. -אוי, שיט. פאק.
מצטערת, אבי.
אימא, אם תוכלי לצלחת את הקרודיטה,
זו תהיה עזרה גדולה, בסדר?
את יכולה להראות לי?
אז איך הולך? -טוב, מה קורה אצלך?
לא הרבה, לא הרבה.
קיבלתי את המכונית החדשה. בטח ראית אותה כשהגעתם.
היא בחנייה, סוברו ירוקה.
מעולה. מצטער, כן, אני פשוט גרוע בלשים לב… אתה יודע, למכוניות.
כלומר, אני מבחין בהן כשאני נוהג, אבל…
זה… כן. רוצה לראות אותה?
כן. בטח. -אתה לא חייב.
לא, אני יכול לראות אותה. -לא, זה בסדר.
אז אראה אותה כשאצא. -מעולה.
תודיע לי אם תרצה שאפתח אותה. -כן, אחלה.
מגניב. טוב.
ארון!
אני צריך ללכת. -כן. כן.
אני מת על החומוס של קוסטקו.
ג'וש. -מה? באמת.
את רואה כמה זמן הם נותנים לו עם הדבר הזה? זה לא בסדר.
ראית את העיניים שלו? הן מפחידות.
שיחקת לא פחות במשחקי וידאו כשהיית בגילו.
נהגת לשבת שעות מול המסך.
ויצאת בסדר.
באמת?
סיימת? -מה? אני רק דואג לו.
לא, אתה לא דואג לו. -למה את אומרת את זה?
תמיד היה לך משהו נגד דיוויד.
אין לי כלום נגד דיוויד.
הוא פשוט אדם רע. -הוא בן שבע!
אפשר להיות אדם רע בגיל שבע.
זה לא אומר שתישאר אדם רע.
אם כי לא הייתי מהמר על דיוויד, במיוחד אם הם…
ימשיכו לתת לו… -העגבניות האלה לא טובות.
יש ינשופה בחצר?
כן! -יש.
צריך לעשות משהו בנוגע לינשופה. -כן.
אני ערה בשעות היום אפילו שהיום שלי הוא הלילה.
אני יודע. כן. בפעם שעברה דיברנו על ינשופים,
בשעות היום הם ישנים, אבל בלילה הם צדים.
כן, אבל…
אני רוצה לצוד, אני רוצה לעוף
אני רוצה לצוד עכבר לארוחת הערב שלי.
את רוצה לעוף עכשיו? -כן.
בסדר, מוכנה? קדימה.
בסדר. היא עפה.
היא עפה מעל הערבה. היא מחפשת עכבר.
הנה עכבר! שם! -איפה?
בפנים. -בפנים, בסדר, קדימה.
בסדר. לאן?
למעלה. -לכאן?
כן. -בסדר.
והיא נחתה.
את מתכוונת לתפוס את העכבר?
תפסתי.
עכשיו הגיע הזמן… לאכול את העכבר לארוחת הערב.
בסדר, שעת הארוחה הגיעה.
איך היה?
טוב, אבל למה הינשופה אוכלת את העכבר?
אולי כי היא רעבה.
למה?
מאותה הסיבה שאת רעבה לפעמים.
את חייבת לאכול כדי להמשיך לחיות. הגוף שלך עשוי מאוכל.
למה?
כי באוכל יש כל מיני חומרים מזינים וחלבונים.
למה? -למה?
זו שאלה טובה.
זה מכיוון שכך אלוהים ברא את העולם?
איפה שמעת את זה?
זה נכון?
מישהו סיפר לך את הסיפור על איך שאלוהים ברא את העולם בשבעה ימים?
זה לא סיפור.
לא? -לא!
זה מצחיק? -כן.
בסדר, אפשר לשאול אותך שאלה? ראית את אלוהים פעם?
כן. -באמת?
כן. אתה ראית אותו פעם?
לא.
למה?
כלומר, לא ראיתי אותו במציאות,
אבל זה לא אומר שגם את לא יכולה לראות אותו.
למה?
כי… אלוהים הוא כמו העכבר שאכלת לארוחת ערב הרגע.
הוא בכאילו, אבל אפשר להרגיש שהוא אמיתי. -ג'וש.
היי.
חומד, החברים שלך בחוץ מחפשים אותך.
תיפרדי מדוד ג'וש.
בסדר. ביי, דוד ג'וש.
ביי, יקירה.
לך מכאן. -אפשר לדבר רגע?
לא. לא עכשיו.
ראית פעם את הבלוג "דברים מסודרים היטב"?
לא.
מה את מחפשת?
מפיות יום הולדת.
אני לא צריכה עזרה.
"שונות"?
לעזאזל.
תשמעי, אני מצטער. -לא נכון, ג'וש.
אילו היית מצטער, לא היית עושה את זה מלכתחילה.
רק ניהלנו שיחה.
להגיד לילדה בת חמש שאלוהים לא אמיתי זו לא שיחה.
זו כפייה של המושגים שלך על הבת שלי.
היא שאלה אותי אם ראיתי אותו פעם. הייתי אמור לשקר?
זה לא שקר.
זה שקר אם אני אומר את זה.
אתה יכול לספר לילדה סיפור ולתת לה להאמין בו
גם אם אתה לא מאמין שהוא נכון.
אז אפילו את לא חושבת שנכון שאלוהים אמיתי,
אבל את רוצה שאגיד לשרה…
ברור שאני מאמינה באלוהים.
אני מנסה לכבד את העובדה שאתה לא.
אין כאן אף אחד מלבדנו. את יכולה להגיד לי מה את חושבת באמת.
זה מה שאני חושבת באמת.
ואילו לא היית מתחתנת עם ארון, אז… -אבל התחתנתי איתו.
אתה טיפש מאוד לפעמים.
באמת, אתה חושב שאתה יודע הכול. -אני לא חושב שאני יודע הכול.
את חושבת שאת יודעת הכול. -אני חושבת שאני יודעת הכול?
כן, את חושבת שאת מאופסת על הכול.
יש איש זקן בשמיים, וכל עוד פועלים לפי הכללים שלו…
אז הכול נשאר בשליטה.
כן. אולי באמת
קל יותר אם המצב לא בשליטה, כי אז דבר אינו באשמתך.
אתה חושב שהעולם כולו הוא תוהו ובוהו כי החיים שלנו היו תוהו ובוהו.
ושלך עדיין כאלה.
"יום הולדת שמח
יום הולדת שמח
יום הולדת שמח לשרה
יום הולדת שמח."
ביי, מתוקה.
יום הולדת שמח. -תודה.
להתראות, איש צעיר. תתנהג יפה.
תודה, רות. -לילה טוב, ארון.
בסדר. ביי, מתוקה. -אוהבת אותך.
אני אוהבת אותך. -גם אני אוהבת אותך. אל תדאגי.
תודה.
מה הבעיה שלך?
תשמעי, אני מצטער.
אתה לא מצטער, בסדר?
כי אילו היית מצטער, לא היית מתנהג כך.
אני לא מנסה להתנהג באופן מסוים. -אתה גם לא מנסה לא להתנהג כך.
שרה שאלה אותי… -אז זו אשמת שרה?
אתה מתכוון להאשים את האחיינית בת החמש שלך בכול?
כי קודם, כל מה שהיה דפוק בחיים שלך היה באשמתי.
לא אמרתי את זה. -אפשר להגיד שאמרת.
אתה יודע כמה ספרים מטופשים קראתי על איך להיות אם טובה?
כן. אני זוכר את המדף.
היו שני מדפים.
אתה יודע כמה פחדתי?
אבל אז גדלת, נכון? נראית בסדר.
התנהגת כמו אדם שהייתה לו ילדות טובה.
אז חשבתי שאולי באמת הייתה לך ילדות טובה.
אני מבינה שהיא עשויה הייתה להיות טובה יותר,
אבל היא בהחלט עלולה הייתה להיות גרועה יותר.
נראה שפשוט התחלתי לתת לעצמי להאמין ש…
אולי הצלחתי.
אולי זה היה הדבר האחד בחיי שעשיתי שהיה באמת שווה משהו.
הייתי אם טובה לילדים שלי.
אני חושבת שפשוט השליתי את עצמי כי מתברר שדפקתי גם את זה.
אימא, הייתה לי ילדות טובה.
אוי, בבקשה אל תגיד את זה כדי לשפר את ההרגשה שלי
כי זה רק מחמיר את המצב. -את…
את אם נפלאה.
תמיד היית. -תפסיק, בבקשה. בבקשה, תפסיק.
תשמע.
יש לי פיפי.
בסדר.
במה אתה מסתכל?
שום דבר.
"כשנפגשנו הייתי צעיר יותר
משאפשר להיות צעיר
היית רטוב, היית רעב
היית זקוק לי
אמרת שאוכל לעוף ועפתי
אני זוכרת לפני שידעת
לימדת אותי לדבר -לדבר
עכשיו אני מדבר כמוך
לימדת אותי לראות
לא לראות, אלא להביט לעומק באמת כמוך
כבר ידעתי שיום אחד תעזוב אותי
ללא תרופה לאהבה שחשתי
מהרגע ששמעתי
ומהמילה הראשונה, אימא -המילה הראשונה שלך, אימא
עיצבת את הילד שנהייתי
אך הילד נעלם, אבד בשנים
והגבר שנעשית הוא גבר יפהפה
עדיין בדיוק אותו הדבר עדיין בדיוק הבן שלי
אך הנה אנחנו מתחילים עם המילים שלנו
והקרב התחיל
וכשהאבק שוקע יש לי בחילה כשאני רואה מה עשיתי
לו רק אוכל להגיד לך
כמה מגיעות לך שלוש המילים שאבדו
אין אחר מלבדך
את אמי -אתה בני
שלי
לפעמים אתה מרגיז אותי
רק קצת יותר מהאחרים
אתה עולה לי על העצבים ואני בטוחה שאני עולה על שלך
ודאי ששנינו עושים זאת
אנחנו לא אמורים להגיד מה אנחנו מרגישים?
במקום זאת, אני מסתיר את לבי ומפגין רק עורמה
וכשאתה מחייך, זו ההשתקפות שלי
מעורבת בכל מה שאני מרגישה
כל הפגמים שלי, תראה מה נוצר בגללי
למה אני לא יכול להגיד מה שאת צריכה לשמוע יותר מכול?
אל תותיר אותי באפלה, יקירי
אך הנה אנחנו מתחילים עם המילים שלנו
והקרב התחיל
וכשהאבק שוקע יש לי בחילה כשאני רואה מה עשיתי
לו רק אוכל להגיד לך
כמה מגיעות לך
שלוש המילים שאבדו
אין אחר מלבדך
את אמי -אתה בני
שלי, לו רק יכולתי להגיד לך ש…"
תרגום: אסף ראביד