Josh.
Niin?
Mitä teet täällä?
Tulin äitini vuoksi.
Tiedän. Siis tule sisään.
Emme ole tavanneet.
Emme. Siis tunnen sinut kuvista, ja äitisi on kertonut sinusta kaiken.
Kahvia? -Ei kiitos.
Istu alas.
Mutta älä tuohon. Se on rikki. -Tiedän, mikä on rikki. Kiitti.
Yksi on sydäntäni ja toinen eturauhassyöpääni varten.
Olen pahoillani.
Ei se haittaa. Tuskin huomaan sitä.
Se ei vaikuta seksielämääni.
Hienoa.
On kiva tavata vihdoin.
Mitä Ruth on kertonut minusta?
Ei mitään.
Hillitöntä. Tyypillistä hänelle. -Ei oikeastaan.
On toki. Tunnet hänet. -Luulin tuntevani.
Miksi näin aikaisin?
En halunnut ruuhkaan.
Selvä. Menen valmistautumaan.
Katso nyt häntä.
Miksi ajat niin hitaasti?
Kerroin paniikkikohtauksistani. -Luulin sinun toipuneen.
Olenkin. Tällainen olen toipuneena. Jotkin asiat ahdistavat minua.
Kuten motarilla ajaminen, mikä on oikeasti vaarallista.
Kaikkien pitäisi ahdistua motarilla.
Olemme tottuneet siihen. -Aivan.
Ei kai ole väliä, kuinka hitaasti ajat, koska tulit talolleni niin aikaisin.
Miten sinä ja Larry tapasitte?
Ei se ole vakavaa, jos sitä kysyt.
Kauanko olette seurustelleet?
Noin vuoden.
Mitä?
Älä tee tästä numeroa.
Se on hullua. Kerromme yleensä asioistamme.
Et kerro minulle kaikkea.
Kerron paljon.
Vuosi.
Aloitteko tapailla viime lokakuussa?
Aloimme. Olit eronnut Meganista. -Aivan.
Olit herkkä.
Päätin odottaa, kunnes vahvistut.
On mennyt vuosi. Olenko vahvistunut?
Tiedät, ettei muitten onni sovi sinulle.
Enkä tiedä.
Ei siis kenellekään meistä, mutta sinulle muita huonommin.
Vau.
Millainen olit, kun siskosi nai Aaronin?
Iloinen hänen puolestaan. -Ajattelit hänen pystyvän parempaan.
No...
En tiedä, miksi inhoat Aaronia kovin. -Enpäs. Hän on ihan kiva.
Mitä vikaa ihan kivassa on? -Ei mitään.
Hän on kovin uskovainen. Olet juutalaisvastainen.
Olen puoliksi juutalainen. -Puoliksi juutalaisvastainen.
Tuo on vakava syytös.
Älä ole liian herkkätunteinen. -En olekaan.
Saan kritisoida järjestäytynyttä uskontoa tulematta leimatuksi juutalaisvastaiseksi.
Olen ylpeä juutalaisuudestani.
Oikeastiko? -Niin.
Miten niin?
"Miten niin?" -Tämän haluan kuulla.
Miten olet ylpeä juutalaisuudesta?
Olen ylpeä -
Bob Dylanista, Coenin veljeksistä, Ruth Bader Ginsburgista,
brisketistä ja tsimmesistä. -Lopeta.
Kuulostat naurettavalta. -Kyse ei ole siitä.
Bethissä ei vaivaa uskovaisuus vaan se, että hän on kontrollifriikki.
Olen sanonut niin useasti.
Hän nai uskovan, koska luulee sen auttavan kontrollin pitämisessä.
Totuus on, ettei kaikkea voi hallita. Siksi hän on aina onneton.
Oletko varma, että hän on se onneton?
Voimmeko pysähtyä? On pissahätä.
Etkö voi odottaa perille? -Olemme puolimatkassa.
Koska Aaron muutti Valenciaan asti. -Luoja.
Jos ajaisit nopeammin, olisimme jo perillä.
Oloni on miljoona kertaa parempi.
Hyvä.
Antoiko Elizabeth Saran lahjavinkin?
Antoi.
Minullekin. Hän jopa kertoi, mistä ostan sen.
Lahjan valinnan piti olla osa hauskuutta.
Sitä yritän sanoa. Hän on kontrollifriikki.
Et ole väärässä siitä.
Kiva, että tapasit jonkun.
Kiitos.
Siitä on aikaa.
Ei niin kauan.
Onpas, mutta entä sitten?
Olet kai oikeassa.
Huono tuuri miesten suhteen.
En sanonut niin.
Totta se on. On ollut hyvin huono tuuri.
On ollut. Mitä tuo muka tarkoittaa?
Enpä tiedä. Onko kyse tuurista vai valinnoista?
Isäsi oli erilainen, kun tapasimme.
Ei ollut myöhempiä ongelmia vielä. -Tai oli, muttet halunnut nähdä niitä.
Muistat hänet huonompana kuin hän oli.
Selvä.
Hän ei lyönyt sinua.
Se riippuu lyönnin määritelmästä.
Et ollut vaarassa.
Todellakin olimme vaarassa. -Milloin?
Aina, kun hän ajoi. Miksi luulet minun hermoilevan ratissa?
Puhut siitä yhdestä kerrasta, kun... -En. Monista kerroista.
Entä kun hän melkein poltti talon?
Eipäs. -Paloauto tuli.
He käyttivät letkuja ja muuta.
Kunhan sanon.
Sait valita isän, minä en.
Ehkä minä olen se epäonninen.
Olipa loukkaavasti sanottu minulle.
Miltä luulet tuntuvan,
että poika syyttää sinua kurjasta elämästään?
Elämäni ei ole kurja. En sanonut niin. -Et ehkä tarkoittanut, mutta sanoit.
Haluatko, että...? -Pärjään kyllä.
Huhuu?
Äiti? -Terve.
Hei! -Hei.
Ole hyvä.
-Kiitos.
Kiitos.
Ostitte molemmat Saralle, mitä pyysin. -Niin, sinä käskit.
Välillä ihmiset eivät pidä lahjaehdotuksista.
Oikeastiko? -Ei. Nautimme pyytämäsi ostamisesta.
Kupla-isku! -Hyvä on.
David! -Mikä on Kupla-isku?
Hänen pelaamansa peli.
Onko se peli? -On.
En tiedä sääntöjä, mutta hänestä se on hauskaa.
Se on jotain. -No niin.
Ei se mitätöntä ole. -Hyvä on.
Hei, kaverit. -Hei.
Terve. -Hei.
Ihana kampaus. -Hei.
Rva Nover?
Sama kampaus kuin aina. -Joku itkee ulkona.
Ehkä hän hävisi Kupla-iskussa. -Voi paska. Hitto.
Anteeksi, Abby.
Äiti, jos voisit laittaa vihannekset tarjolle, siitä olisi iso apu.
Voitko näyttää?
Miten voit? -Hyvin. Mitä uutta?
Ei paljoa.
Ostin uuden auton. Näit sen kai tullessasi.
Se on ajotiellä. Vihreä Subaru.
Hienoa. Anteeksi. Olen huono huomaamaan autoja.
Ajaessa huomaan, mutta...
Haluatko tulla katsomaan sitä?
Toki. -Varmastiko? Ei sinun tarvitse.
Voisin katsoa. -Ei tarvitse.
Näen sen lähtiessäni. -Hienoa.
Kerro, jos haluat ovet auki. -Selvä.
Hyvä.
Aaron!
Pitää mennä. -Jep.
Pidän Costcon hummuksesta.
Josh. -Mitä? Pidän minä.
Näetkö, kuinka kauan hän saa pelata tuota? Se ei sovi.
Näitkö hänen silmänsä? Pelottavaa.
Pelasit yhtä paljon hänen ikäisenään. Istuit tuntikausia ruudun edessä.
Sinusta tuli kelvollinen. -Tuliko?
Lopetitko? -Mitä? Olen huolissani hänestä.
Etkä ole. -Miksi sanot noin?
Olet aina ollut Davidia vastaan.
Enkä ole. Hän on vain paha. -Seitsenvuotias!
Seitsenvuotias voi olla paha. Ei välttämättä pysy pahana.
Vaikka Davidista en löisi vetoa, jos antavat -
hänen pelata. -Tomaatit ovat pilalla.
Onko takapihalla pöllö?
On. -Niin on.
Pöllölle pitää tehdä jotain. -Kyllä.
Olen hereillä päivällä, vaikka päiväni on yöllä.
Tiedän. Viimeksi puhuimme pöllöistä.
Päivällä ne nukkuvat, mutta yöllä ne metsästävät.
Kyllä, mutta...
Haluan metsästää. Haluan siis lentää ja metsästää hiiren ruoaksi.
Haluatko lentää nyt? -Joo.
Valmiina? Mennään.
No niin. Hän lentää.
Hän lentää preerian yllä. Hän etsii hiirtä.
Tuolla on! Tuonne! -Minne?
Sisään. -Selvä. Tästä lähtee.
Mihin suuntaan?
Yläkertaan. -Tännekö?
Niin. -Selvä.
Ja hän laskeutui.
Nappaatko hiiren?
Sain sen.
Nyt on aika syödä hiiri ruoaksi.
On ruoka-aika.
Miltä maistui?
Hyvältä, mutta miksi pöllö syö hiiren? -Kai koska sillä oli nälkä.
Miksi?
Samasta syystä kuin sinulla.
Pitää syödä elääkseen. Keho rakentuu ruoasta.
Miksi?
Koska ruoassa on kaikenlaisia ravinteita ja proteiineja.
Miksi? -Miksikö?
Se on hyvä kysymys.
Onko se, koska Jumala loi maailmasta sellaisen?
Mistä kuulit tuon? -Onko se?
Kuulitko sadun siitä, miten Jumala loi maailman 7 päivässä?
Ei se ole satu.
Eikö ole? -Ei!
Onko se hassua? -On.
Voinko esittää kysymyksen? Oletko nähnyt Jumalan?
Olen. -Oletko?
Olen. Oletko sinä?
En.
Miksi?
En ole nähnyt häntä tosielämässä,
muttei se tarkoita, ettet sinä voi nähdä häntä.
Miksi?
Miksikö?
Koska Jumala on tavallaan kuin hiiri, jonka söit juuri ruoaksi.
Kuviteltua, mutta voi tuntua todelta. -Josh.
Hei.
Kulta, ystäväsi etsivät sinua ulkona. Hyvästeletkö Josh-enon?
Selvä. Hei, Josh-eno.
Hei, kultaseni.
Mene pois. -Voimmeko jutella hetken?
Ei nyt.
Oletko nähnyt Tavarat järjestyksessä -blogin?
En.
Mitä etsit?
Synttärilautasliinoja.
En tarvitse apua.
"Sekalaista"?
Jumalauta.
Olen pahoillani. -Etkä ole.
Jos olisit, et olisi tehnyt sitä alun perin.
Me vain juttelimme.
Ei ole juttelua kertoa viisivuotiaalle, ettei Jumalaa ole.
Tyrkytät ajatuksiasi tyttärelleni.
Hän kysyi, olenko nähnyt häntä. Pitäisikö valehdella?
Ei se ole vale.
On minun suustani.
Lapsen voi antaa uskoa tarinaan, vaikkei se ole totta.
Et edes usko Jumalan olevan totta, mutta haluat minun kertovan Saralle...
Tietenkin uskon Jumalaan. Yritän kunnioittaa sitä, ettet sinä usko.
Olemme kahden. Voit kertoa, mitä oikeasti uskot.
Uskon niin oikeasti.
Jos et olisi nainut Aaronia... -Mutta nain.
Välillä osaat olla tyhmä.
Luulet tietäväsi kaiken. -Enkä luule.
Itse luulet. -Minäkö muka?
Luulet selvittäneesi kaiken.
Taivaassa on vanhus, ja kunhan noudatat hänen sääntöjään,
kaikki pysyy hallinnassa.
Niin. On kai helpompaa ilman hallintaa, koska mikään ei ole syytäsi.
Luulet koko maailman olevan kaaosta, koska elämämme olivat sitä.
Omasi on yhä.
Hyvää syntymäpäivää sinulle
Hyvää syntymäpäivää Sara
Hyvää syntymäpäivää sinulle
Hei, kulta.
Hyvää syntymäpäivää. -Kiitti.
Näkemiin, nuori mies. Käyttäydy.
Kiitti, Ruth. -Öitä, Aaron.
No niin. Hei, kultaseni. -Rakastan sinua.
Rakastan sinua. -Samoin. Älä huoli.
Kiitti.
Mikä sinua vaivaa?
Olen pahoillani.
Etkä ole. Jos olisit, et olisi tällainen.
En yritä olla minkäänlainen. -Et yritä, ettet ole.
Sara kysyi... -Onko se nyt Saran syytä?
Syytätkö viisivuotiasta kaikesta?
Aiemmin kaikki vika elämässäsi oli minun syytäni.
En sanonut niin. -Aika lailla sanoit.
Tiedätkö, kuinka monta vanhempainopasta olen lukenut?
Kyllä. Muistan hyllyn.
Hyllyjä oli kaksi.
Tiedätkö, kuinka pelkäsin?
Sitten vartuit aikuiseksi. Vaikutit olevan kunnossa.
Käyttäydyit kuin olisi ollut hyvä lapsuus.
Luulin siis, että ehkä lapsuutesi oli hyvä.
Se olisi voinut olla parempi.
Huonompikin olisi voinut olla.
Aloin kai antaa itseni uskoa,
että ehkä onnistuin.
Ehkä se oli ainoa tekoni, joka todella kannatti.
Olin hyvä äiti lapsilleni.
Huijasin kai itseäni, koska ilmeisesti tyrin senkin.
Minulla oli hyvä lapsuus.
Älä sano sitä tehdäksesi oloni paremmaksi,
koska se vain pahentaa sitä. -Olet...
Olet ihana äiti.
Olet aina ollut. -Ole kiltti ja lopeta.
Kuule.
Minua pissattaa.
Hyvä on.
Mitä katselet?
En mitään.
Kun tapasimme Olin nuorempi
Kuin nuori voi olla
Olit märkä Olit nälkäinen
Tarvitsit yhä minua
Sanoit, että voisin lentää Ja minä lensin
Muistan ennen kuin osasit
Opetit minut puhumaan -Puhumaan
Nyt puhun kuin sinä
Opetit minut näkemään
Ei näkemään Vaan katsomaan syvemmälle kuin sinä
Tiesin jo, että sinä Jättäisit minut jonain päivänä
Ilman parannuskeinoa Rakkauteeni
Siitä hetkestä, kun kuulin
Ja ensimmäisestä sanastani äiti -Ensimmäisestä sanastasi äiti
Sinä muokkasit pojan Joka minusta tulisi
Mutta se poika katosi Hukkui vuosiin
Ja mies, joka sinusta tuli On kaunis
Kokonaan yhä sama Kokonaan yhä poikani
Mutta annamme palaa sanoinemme
Ja taistelu on alkanut
Ja kun pöly laskeutuu Tekemäni näkeminen inhottaa minua
Jos vain voisin kertoa sen sinulle
Että todellakin ansaitset Kolme pientä sanaa, joita en voi sanoa
Ei ole ketään muuta
Sinä olet äitini -Sinä olet poikani
Sinä olet minun
Välillä ärsytät minua
Vähän enemmän kuin useimmat muut
Käyt hermoilleni Ja varmasti käyn omillesi
Varmasti me molemmat käymme
Eikö meidän pitäisi Kertoa tunteistamme?
Sen sijaan salaan sydämeni Ja tarjoan vain vilppiä
Ja kun hymyilet Se on kuvajaiseni
Sekoitettuna tunteisiini
Kaikki vikani Katso, mitä sain ilmestymään
Miksen voi sanoa Sitä, mitä tarvitset eniten kuulla?
Älä jätä minua pimeään, kulta
Annamme palaa sanoinemme
Ja taistelu on alkanut
Ja kun pöly laskeutuu Tekemäni näkeminen inhottaa minua
Jos vain voisin kertoa sen sinulle
Että todellakin ansaitset
Kolme pientä sanaa, joita en voi sanoa
Ei ole ketään muuta
Sinä olet äitini -Sinä olet poikani
Sinä olet minun Jos vain voisin kertoa sen sinulle
Tekstitys: Jari Vikström