2019 M. RUGPJŪČIO 23 D., PENKTADIENIS
Laikas beveik baigėsi, bet turime dar vieną klausimą.
Kokie trys dalykai prisidėjo
prie Luiso ir Klarko ekspedicijos sėkmės?
Trys dalykai. Kas žino vieną?
- Mendė. Visada atsakys. - Sakadžuvėja.
Sakadžuvėja, moteris vedlė iš Šošonų genties. Labai gerai.
Kas dar žino?
Kodėl reikia pasakyti, kad ji - moteris vedlė?
Kodėl negali būti paprasčiausiai vedlė?
Manau, tai svarbu, kad ji buvo moteris.
Luiso ir Klarko laikais, 19 а. pradžioje,
retai kada moterims, kaip Sakadžuvėjai,
patikėdavo vadovaujantį vaidmenį.
Šiais laikais taip pat.
Puikus pastebėjimas. Vis dar gerokai per retai.
Aš tik sakau, kad prieš 200 metų tikrai buvo daug blogiau.
Manau, kad tai reiktų pripažinti.
Tiesa.
Gerai. Kas dar žino?
Ištrauksiu vardą.
Polai.
- Luisas ir Klarkas. - Taip?
Noriu išgirsti, kas prisidėjo prie jų sėkmės.
Nežinau. Turbūt jiems pasisekė.
Gerai, ne, geras atsakymas.
- Manai, jiems tiesiog pasisekė? - Turbūt.
Manai, kad daugelis laimėjimų priklauso nuo sėkmės?
Neabejotinai.
Įdomu. Gerai, kas šiuo atveju pritaria Polui?
Kas nors? Kas nors nepritaria?
Puiku. Ramonai, ką tu manai?
Ne. Jei tau pasiseka, tai dėl to, kad tu stengeisi.
Galėtum sakyti: „O, man nesiseka.“
Bet kai žmogus skundžiasi, kad nesiseka, jis kažką padarė, suprantat?
Pamelavo. Kažką pavogė.
Įmerkė genitalijas ten, kur neturėjo merkti…
- Gerai. - Bet aš rimtai.
Žinau, ir tai - geras argumentas.
Bet man smalsu, ką kiti apie tai galvoja.
Kas mano, kad jam sekasi?
Noriu, kad visi atsakytumėt į šį klausimą. Leisiu sekundėlę pagalvoti.
Dabar pakelkite ranką, jei manote, kad jums sekasi.
Tik Ramonas? Gerai, pakelkit ranką, jei manote, kad jums nesiseka.
Supratau. Gerai, galit nuleisti rankas.
- O jūs, pone Kormanai? - Ką sakei?
Jūs nepakėlėte rankos.
Aš? Ne, aš… Jaučiu, kad man sekasi.
Garantuotai.
Žinote, ką? Pamoka baigėsi, susikraukime daiktus.
Sveikinu užbaigus pirmąją savaitę penktoje klasėje.
Tai nemenkas pasiekimas.
Visiems puikaus savaitgalio.
Susitiksime pirmadienį.
AUKSINĖ VALSTIJA SĖKMINGAS GYVENIMAS LAIMĖK PO 1 000 DOL. PER SAVAITĘ 25 METUS!
Rimtai, žinai, koks mano gyvenimas.
Tokie dalykai man paprastai nenutinka.
Taip, jis ką tik netikėtai man parašė.
Ir einam šįvakar į renginį. „Knott's Berry Farm“ pramogų parke.
Žinau. Man taip pasisekė.
Čia viskas?
Buvimas geriausiu - ne sėkmės žaidimas.
Tai - teisingas pasirinkimas dabar pat, kaskart.
Nori spagečių?
- Padažo turim? - Turim druskos. Truputį aliejaus.
Taip. Nealkanas.
Tikrai nevalgysi tik todėl, kad neturim padažo?
Vienintelis ir nepakartojamas „Cadilac Escalade“.
Tu teisus.
- Tiesą sakant, labai skanu. - Ką nori šįvakar nuveikti?
Kas?
Atleisk. Kas nors nutiko?
- Kaip suprasti? - Megan pradėjo su kažkuo susitikinėti?
Neįsivaizduoju. Kodėl manęs to klaustum?
Nes keistai elgiesi: „Ką nori šįvakar nuveikti?“
- Nieko čia keisto. - Keista.
Nekeista paklausti žmogaus, ką jis nori veikti penktadienio vakarą.
Tau - keista. Todėl ir klausiu. Gerai jautiesi?
Man viskas gerai. Aš…
- Žodžiu… - Kas?
Parduotuvėje buvo viena moteris.
Ji kalbėjo telefonu apie tai, kad važiuos į „Knott's Berry Farm“.
- Ir, nežinau. Aš… - Taigi… ką?
- Nori į pramogų parką? - Ne, nenoriu į pramogų parką.
- Aš sakau… - Gerai, tai?
Tiesiog atrodė, kad ji džiaugiasi gyvenimu. Buvo miela.
- Koks tu mielas. - Nuostabu.
- Tikiu tavimi. - Labai tau ačiū.
Man tik reikia šįvakar ką nors veikti. Prašau, gal galėtume?
Žinai, gal tu tiesiog pagrok?
- Ne. - Ne? Gerai.
O gal nori pažaisti „Mario Kart“?
- Biče. Ne. Sakau, kad… - Na, tai ką tada nori veikti?
- Aš klausiu tavęs. - Gerai.
- Sunku. - Žinau.
- Atrodo, kad neturėtų būti taip sunku. - Žinau.
Gerai, reikia… Galim sugalvoti.
Galėtume išeiti ir susirasti merginų?
- „Susirasti merginų“? - Taip.
- Kaip randi raktus? - Liaukis. Nepradėk…
- Kaip randi gyvūną, kurį gali sumedžioti? - Kas minėjo gyvūną?
- Kas sakė: „žudyti gyvūnus“? - Suvalgyti?
Tai tu sakei, kad parduotuvėje buvo mergina.
- Kažką apie… - Moteris.
- Nesakiau „mergina“. Sakiau „moteris“. - O Dieve.
Su kuo, tavo manymu, kalbi? Gerbiu moteris…
Žinai, ką - kalba ne apie merginas.
- Gerai, galėtume rasti… Moteris. - Moteris.
Šįvakar galėtume daryti bet ką.
- Teisingai. - Ar ne?
Pameni, kai dar nevairuodavome? Pliurpdavome nesustodami apie tai,
ką veiksime, kai tik galėsime daryti, ką tik panorėję.
Jei mums vėl būtų po 15-a, ką mes veiktume?
- Eitume į barą ir kalbintume panas. - Tiesa.
- Šūdas. - Ar ne? Nagi.
Ką, nenori į barą?
Ne. Žinai, ką? Reiktų nueiti. Einam.
- Neprivalome eiti į barą. - Aš tik sakau,
net jei nueisime į barą ir pakalbinsime kelias merginas,
jos vis tiek nieko įdomaus nepasakys.
- Kodėl nepasakys? - Nes jos - merginos bare.
Labai seksistiškas pareiškimas.
- Nenorėjau, kad taip nuskambėtų. - Tu - siaubingas.
Ne dėl to, kad jos - merginos, dėl to, kad jos - žmonės.
Sakau, kad dauguma žmonių neturi, ką įdomaus pasakyti,
ypač baruose.
- Pala, argi su Megan susipažinai ne bare? - Tai kas kita.
Mus supažindino draugas.
- Tai - kas kita. - Gerai.
Bet fiziškai jūs buvote bare, žmogau.
Noriu pasakyti, kodėl turėčiau su kuo nors kalbėtis,
jei tas žmogus nepasakys nieko įdomaus?
Ką aš iš tiesų darau? Tiesiog bandau užsiimti seksu su mergina?
Ne tik tai. Kodėl man atrodo, kad atsakyti „taip“ būtų blogai?
Taip, seksas - puikus dalykas. Jei jos to nori, kodėl ne?
Taip, bet net jei jos nori, man nepavyktų tuo pasimėgauti,
nes visą laiką galvočiau
apie tai, ką ji pasakė bare,
tai, kas buvo visai neįdomu,
bet apsimečiau, kad man įdomu ir šypsojausi kaip apgailėtinas liurbis,
ir visą tą laiką tiesiog nekęsčiau savęs.
Gerai. Į barą geriau neikim.
- O gal vis tik nueikim. Na, tu… - Biče, ką?
- Sakėme, kad išmėginsim ką nors naujo. - Aš taip nesakiau.
- Niekad taip nesakiau. - Negalim tiesiog sėdėti čia. Gerai?
Negali būti, kad arba einam į barą, arba liekam žaisti vaizdo žaidimus namie.
Turi būti daugiau nei du pasirinkimai.
Biče, paklausyk savęs.
- Kalbi nerimtai. Ne, nerimtai. - Esu gan tikras, kad rimtai.
- Kiek uždirbi per metus? - Neįsivaizduoju.
- Ką? - Nesąmonė.
- Kodėl turėčiau žinoti? - Nemoki mokesčių?
- Tu tokių dalykų nedarai? - Moku.
Aš tik neseku tokios informacijos
visus metus.
- Ar ne tavo tėtis moka tavo mokesčius? - Būtent. Taip, jis.
Gerai, puiku.
Net jei ir nežinai, kiek uždirbi,
tai nereiškia, kad gyveni žemiau skurdo ribos.
- Esu gan tikras, kad taip ir yra. - Gerai, palaukit.
Galime eiti čia. Baras vadinasi „Rendition Room“.
- Pasirašau. - Jis už trylikos minučių kelio.
Galiu vairuoti, bet turėsime paimti dvi mašinas.
- Taip, galiu vairuoti. - Tu ką tik rūkei.
- Bet nieko negėriau. - Tikrai užteks degalams?
Gerai. Visi sutilpsim į mano mašiną.
Tikrai nežinai savo metinių įplaukų?
- Palauk. - Ne, Viktorai,
ne visi iš mūsų didžiąją sąmoningo gyvenimo dalį praleidžia
- kopdami karjeros laiptais kaip tu. - Nestumk ant „UPS“,
- nes pavydi. - Aš nestumiu.
Sakau, kad tai - korporacija ir tu tiesiogine prasme lipi karjeros laiptais…
- Tai puiki kompanija. - …reguliariai.
- Nesiruošiu dėl to atsiprašinėti. - Nesakau, kad turėtum atsiprašyti.
Tai gera kompanija, nes ji - sąžininga.
- Biče. Ar galim tiesiog… - Visąlaik tą kartoju savo vairuotojams.
Jei gerai elgsiesi su „UPS“, „UPS“ gerai elgsis su tavim, ar ne?
O aš su „UPS“ elgiuosi gerai. Tobula. Bum.
GALI MANE PAIMTI?
Ar ne? Manot, kad šitaip pakilau korporacijoje per vieną naktį?
- Pasakei „korporacijoje“. - Aš tik nuėjau
ir jie man sako: „Ei. Tu - prižiūrėtojas?“ Pasvajok.
- Ei, kur varai? - Einu į lauką… į pasaulį.
- Viskas gerai? - Taip.
- Nusitašiau kaip šliurė. - Ką?
- Nieko. Durelės užrakintos. - Ne, neužrakintos.
Jėzau Marija. Kodėl negaliu…
Ačiū.
Kaip praleidai vakarą?
Absurdiškai. Mano draugės - sugedę žmonės.
- Kaip tu laikaisi? - Gerai.
- Kas čia buvo? - Kur?
- Tau kažkas aiškiai neduoda ramybės. - Aš visiškai ramus.
Gerai.
Bet norėjau tavęs paklausti. Ar žinai, kas tokia Sakadžuvėja?
Žinoma.
Manai, kad suklydau, pavadinęs ją Luiso ir Klarko moterimi vedle?
- Kaip suprasti? - O ne vien jų vedle.
Brangusis. Nesielk taip su savimi.
Aš nieko sau nedarau.
Tu - geras žmogus.
Ačiū. Esu dėkingas už tavo nešališką nuomonę.
Tau puikiai sekasi
mokyti jaunus žmones, kurie turi būti visko išmokyti.
Jiems pasisekė, kad turi tave.
Kai aš lankiau mokyklą, pamokos buvo tik laiko gaišimas.
Dauguma mano mokinių turbūt pasakytų tą patį.
Gerai. Nori būti niekam tikęs. Tu - niekam tikęs.
Bent jau turi darbą.
O tai jau daugiau, nei Liza galėtų pasakyti apie savo sūnų.
Visos taip tavimi didžiuojasi, kai susitinku su draugėmis
ir jos paklausia, kuo užsiimi, o aš joms pasakau.
Jos visos taip didžiuojasi.
Ne taip, kaip tada, kai ėmeisi muzikos verslo.
- Tada jos nerimavo. - Aš nesiėmiau muzikos verslo.
Būtent. Norint būti verslininku, reikia užsidirbti.
Žodžiu, nesuprask manęs klaidingai, žinai, kad mėgstu muziką.
Tai ir yra svarbiausia, supranti? Tai, kad tau patinka.
Tu groji. Tau tai patinka.
- Štai kas svarbiausia. - Taip, bet aš negroju.
Ne, nekalbu apie koncertus. Turiu galvoje, sau pačiam.
Taip, aš sau negroju.
Aš nieko negrojau jau metus.
Šito man nesakei.
Taip.
Na ir velniop. Vienu dalyku mažiau, ar ne?
Galų gale, svarbiausia yra šeima, taigi…
- Visa kita nesvarbu? Tai slegia. - Ne, visai ne.
Tai tu sakai, kad vienintelis svarbus dalykas
visame mano gyvenime esate tik tu su Bete ir viskas?
Ne, aišku, kad ne tą norėjau pasakyti, akivaizdu.
Turiu galvoje, kad kada nors
galbūt sukursi šeimą ir tada suprasi, ką noriu pasakyti.
Gal ir nesukursiu šeimos.
- Pasakiau „galbūt“. - Net jei ir sukursiu šeimą,
gal nesuprasiu, ką nori pasakyti.
Suprasi.
Argi neturėtų būti svarbiausia akimirka, kurią išgyvename dabar?
Ne.
Gerai.
Tu - nuostabus.
Ne.
Ačiū.
Gerai, tebūnie.
- Ačiū. - Prašom. Nėra už ką.
EI, BIČE. SENIAI NESIMATĖM.
GAL KAS NORS VYKSTA ŠĮVAKAR?
Ei, štai kur tu.
- Ei. - Ei.
- Seniai atėjai? - Ne per seniausiai.
Šūdas. Atleisk, seni.
- Nemačiau tavęs. Kur buvai? - Štai čia.
- Taip, kaltas. - Nieko tokio.
Kaip laikaisi?
Taip, žmogau. Gerai.
Jėga. Pastaruoju metu groji ar…
Ne, nustojau groti.
- Nustojai? - Taip.
Dabar groju tik sau.
- Baik, seni. Negali pasiduoti. - Taip.
O kaip tu?
Šūdas, seni. Aš? Aš ir toliau nepasiduodu, supranti?
Žingsnis po žingsnio, varausi kamuolį aikšte.
Aš pastaruoju metu groju daug puikios muzikos,
bet šiais laikais šioje industrijoje
svarbiausia turėti daug įvairių sugebėjimų.
Rizikuoti, verstis per galvą,
nes šiais laikais poreikis turiniui - beprotiškas.
Todėl pradėjau kartais vesti renginius, žinai?
Truputį vaidinu, kartais pagal scenarijų, kartais - be,
dirbu kitoje kameros pusėje, bet…
Prieš kelis mėnesius mane patvirtino, turbūt kažką darau gerai.
Puiku.
Taip, žmogau. Sekasi gana gerai.
- Taip. - Smagu girdėti.
Taip.
Jo! Žinoma. Brolau!
Ne, ačiū.
Kaip suprasti „ne, ačiū“? Pakviečiau tave į lauką parūkyti.
Ar todėl pakvietei mane į lauką?
- Labai pasitiki savimi. - Suveikė?
- Dar ir kaip, bet… - Rimtai?
- Bet tu ir negeri. - Iš kur žinai?
Nes, kai susitikome, laikei gazuoto vandens stiklinę.
Gal ten degtinė. Su žaliosios citrinos riekele.
Ne, matau, kad negeri. Nesijaudink. Man tai patinka.
Ačiū.
Nebent…
Tu juk nesi mormonas ar panašiai?
Šiaip jau, aš musulmonas.
Rimtai? Tai išties puiku.
Atleisk. Taip, aš pajuokavau.
Iš tikrųjų ne taip ir juokinga.
Tik pasakiau taip, nes musulmonai negeria.
Iš kur žinotum, jei nesi musulmonas?
Beveik neabejoju, kad tai susiję su jų religija.
Ačiū, kad paaiškinai.
Gal turėčiau parūkyti.
Jei ir turėtum, tai išgerti.
Ne, aš tikrai negeriu. Bet viena cigaretė - nieko tokio. Taip?
Gerai.
Kaip panorėsi.
Kaip filme „Princesė nuotaka“?
Taip. Gerai. O Dieve. Tu man vėl patinki.
Jėga.
Tai iš kur tu?
Iš čia.
Ne, kur gimei?
Gimiau ir užaugau čia.
Pala, ką? Tu iš Los Andželo?
- Ne. Niekas nėra kilęs iš Los Andželo. - Esu tai girdėjęs.
Ką, tavo šeima užsiima verslu?
- Kalbi apie plastiką? - Ką?
Taip. Ne, tai…
Mano mama dirba NT srityje, jos tėtis buvo santechnikas,
o jie abu - iš Los Andželo.
Palauk. Tavo mama ir jos tėtis - abu gimė Los Andžele?
Tikra beprotybė.
Man nunešė stogą.
Iš kur tu?
Aš iš Voltamo Masačusetse.
Nesi apie jį girdėjęs. Tai Bostono priemiestis.
Bet, rimtai, dabar pažįstu daugiau žmonių iš Voltamo, gyvenančių Los Andžele,
nei Voltamo gyventojų, gyvenančių Voltame.
Tarsi visi būtų persikraustę čia. Kažkokia beprotybė.
Los Andželas - puikus miestas.
- Ne, ne puikus. - Taip, puikus.
Gal tau tik reikia susipažinti su daugiau žmonių ne iš Voltamo.
Taip, gali būti.
Supažindinsi mane su tikrais Los Andželo gyventojais?
Pažįstu visą būrį.
Tai kuo užsiimi?
Mokau penktokus.
Užsičiaupk, aš tave myliu.
Papasakok man viską. Noriu viską apie tai žinoti.
Nežinau, penkta klasė yra…
Žinai, ten dešimtmečiai ir vienuolikmečiai. Taigi, iš esmės suaugę.
Tiksliau, ne suaugę, bet ne taip daug ir skiriasi.
O gal tiesiog dauguma
suaugusiųjų ne per daug skiriasi nuo dešimtmečių ir vienuolikmečių.
Nuostabu.
Žinai, tai…
Turiu galvoje, tie vaikai, jie lyg ir ateitis, ar ne?
Jie - jos dalis.
Taip.
Noriu pasakyti, mano galva, tavo darbas - fantastiškas.
Ačiū.
Klausyk, gal norėtum…
Taip.
- Taip? - Taip.
- Gerai. Tikrai? Gerai. - Taip.
Puiku.
„TEN TEN WILSHIRE“ 10 10
Labas, mielasis. Labas.
Ateik, bičiuli. Ak, pasiilgau tavęs.
Čia - Lijamas.
Pasakyk: „Labas, Lijamai“.
- Pasisveikink. - Labas, Lijamai.
Gerai, tu eisi ten ir atsigulsi į lovą.
Netrukus susitiksime.
Butas tikrai labai gražus.
Ačiū.
Įjungti muziką?
Leisk, aš nusirengsiu.
Geidžiu tavęs.
- Gerai, noriu paimti prezervatyvą. - Gerai.
Nusimauk kelnes.
Labas, mažuti. Geras šuo.
Užsimovei?
Ką?
Dar ne.
- Kas negerai? - Nieko.
- Ar tu… - Viskas gerai.
O Dieve.
- Man taip dar nėra buvę. - Atleisk.
Kas tau negerai?
- Nežinau. - Ar tu…
Ar tau tai normalu?
- Ne visai. - Ne visai? Tai normalu?
- Gal man reiktų eiti. - Ne.
Aš noriu žinoti, ar tau tai dažnai nutinka.
- Aš šitaip dažnai nesielgiu. - Kaip?
- Neužsiiminėju seksu su ką tik sutikta… - Nebus jokio sekso.
Gerai, nebandau užsiimti seksu su ką tik sutikta moterimi.
- Tai kodėl grįžai namo su manimi? - Nežinau.
Aš…
Pamaniau, kad norėčiau išbandyti ką nors naujo.
Tai ne atsakymas.
Klausyk, aš atsiprašau. Tikrai, labai už viską atsiprašau. Galiu išeiti.
Norėčiau, kad kalbėtum nuoširdžiai.
Nuoširdžiai sakau,
nežinau.
Nežinau, kodėl mano pimpalas nusprendė nepakilti,
kai panorai sekso. Tu - patraukli moteris.
Jei jau visai atvirai, turbūt kada nors apie tai pagalvosiu
ir imsiu fantazuoti, kaip būtų buvę,
jei viskas būtų vykę taip, kaip turėjo, bet…
Tikrame gyvenime niekas nevyksta taip, kaip turėtų.
Bent jau man. Taigi…
Klausyk, nieko čia baisaus.
Ar ne? Taip nutinka daugeliui vaikinų.
Be to, neprivalome užsiimti seksu pirmą pažinties vakarą, supranti?
Šiaip jau tai labai miela.
Ar ne?
Nori paprasčiausiai pabendrauti?
- Ne, manau, man reiktų tiesiog eiti… - Visai nereikia gėdytis.
- Žinau. Ačiū, bet ne, aš… - Tik… Ne, ateik čia. Eikš, sėsk.
Aš eisiu.
Tai aš kaltas. Aš suklydau.
Taigi, iš esmės, jei nesidulkiname,
tada neverta su manim leisti laiko, ar ne?
- Aš taip nesakiau. - Tai ką tu sakai?
Man tiesiog reikia eiti.
Nes man regis, tu sakai, kad tau patinka būti nevykėliu.
Žinai, ką, beje, tau dvokia iš burnos.
Nes surūkiau vieną iš tavo cigarečių.
Kaip manai, koks kvapas iš tavo burnos? Nieko keisto, kad man nulinko.
Visąlaik, kai bučiavomės, maniau, kad privemsiu tau į burną.
Ne, lažinuosi, kad žinau, kodėl šįvakar buvai impotentas.
- Nes uždirbu daugiau už tave. - Būtent.
Atvažiavome čia su tavo gelda sulamdytu buferiu,
- kurio neišgali pataisyti. - Jį įlenkė šiandien.
Turėjome važiuoti pas mane, nes gyveni kažkokioje skylėje.
- Mes grįžome dėl Lijamo. - Tu vargiai save išlaikai.
Nesugebėtum išlaikyti manęs ir šeimos.
- Dabar mes jau turim šeimą? - Beje, žinai, ką,
tie tavo paistalai, kad esi mokytojas ir labai myli vaikus?
Visiška nesąmonė.
Mokytojais tampa tik tie, kurie norėjo užsiimti kažkuo kitu,
bet pasidavė.
Galiu paklausti?
Ko?
Kai buvai jaunesnė…
ne maža mergaitė, bet tiesiog jaunesnė moteris,
ar visada žinojai, kad mirsi viena?
Hola, Džošai.
Sveika, Beatriče. Buenos días!
Buenos días! Kaip sekasi?
Gerai.
- Kaip praėjo savaitgalis? - Negaliu skųstis.
Išskyrus tai, kad kišenėse švilpia vėjai,
anūkai jau gali patys pasimaitinti, todėl galiu pamiegoti.
- Šaunu. - O kaip tau sekėsi?
Taip.
- Taip gerai, ką? - Ne. Buvo neblogai.
Viskas gerai.
- Tikrai. - Taip, tikrai.
- Geros dienos. - Gerai, tau irgi.
Gerai, labas rytas. Gero pirmadienio. Kaip praėjo savaitgalis?
- Labas. - Labas, viskas gerai?
Taip, tik gesinu gaisrus.
- Jei tu užsiėmusi, tada tiek to. - Ne, užsiėmusi, bet nieko tokio.
Sakyk. Kas negerai?
Nieko. Viskas gerai.
Aš…
Aš puikiai tvarkausi. Aš tik… Žinai.
Ką žinau? Kas nutiko?
Tiesiog… Turbūt ne visada taip jaučiuosi.
Turiu galvoje… kas dėl to kaltas?
- Ačiū, mama. - Aš tik sakau.
Žinai, ką? Tiek to.
Ne. Gerai.
Kaip praėjo likusi savaitgalio dalis?
Puikiai. Žinai, susipažinau su moterimi.
Atrodė, kad aš jai tikrai patinku, bet negalėjau išlaikyti erekcijos, todėl…
- Dedu ragelį. - Gerai.
Išvertė Sandra Siaurodinė