23.08.2019 Г., ПЕТЪК
Часът свършва. Остана само един въпрос.
Кои са трите фактора, допринесли за успеха на експедицията на Луис и Кларк?
Три причини. Кой? Манди, както винаги. - Сакаджауеа.
Сакаджауеа. Жената водач от племето шошони. Браво.
Друг?
Защо отбелязвате, че е жена водач, не просто "водач"?
Смятам за важно, че е била жена.
По времето на Луис и Кларк, в началото на 19-и век,
е било рядкост жена като Сакаджауеа
да има каквато и да е водеща позиция.
И днес е рядкост.
Много вярно. Да, и днес е много рядко срещано.
Казвам само, че преди 200 години е било много по-зле.
Това е факт, който трябва да се признае.
Така е.
Супер. Някой друг?
Ще посоча някого.
Пол. - Ъ?
Луис и Кларк. - Какво?
Кой друг е спомогнал за успеха им?
Не знам. Явно са имали късмет.
Не, добре го каза.
Според теб са извадили късмет ли? - Явно.
Успехът зависи основно от късмета, така ли?
Определено.
Много интересно. Добре. Има ли съгласни с Пол?
Някой? А несъгласни?
Чудесно, Рамон, кажи.
Не съм съгласен. Човек успява, защото е положил усилия.
Може да се оправдаеш с лошия късмет.
Но за да нямаш късмет, си направил нещо.
Излъгал си. Или си откраднал.
Вкарал си половите си органи където не трябва...
Ясно. - Сериозно.
Да, доводът ти е добър.
Но ми е интересно мнението на другите.
Кой от вас се има за късметлия?
Искам всички да отговорите. Имате секунда да помислите.
Който мисли, че е късметлия, да вдигне ръка.
Само Рамон. А кой мисли, че няма късмет?
Ясно, можете да свалите ръце.
А вие, г-н Корман? - Какво?
Не вдигнахте ръка.
Аз ли? Не, аз... Мисля, че съм късметлия.
Категорично.
Часът свърши. Съберете си нещата.
Честито завършване на първата седмица в пети клас.
Сериозно нещо е.
Приятен уикенд на всички.
До понеделник.
ПЕЧЕЛИ ПО 1000 СЕДМИЧНО
Знаеш как е при мен.
Такива неща не ми се случват.
Да, най-изненадващо той ми писа.
И довечера отиваме в "Нотс Бери Фарм".
Нали! Какъв късмет!
Това ли е?
Да си най-добрият, не е въпрос на късмет.
Трябва да правиш правилния избор. Тук и сега, и винаги.
Искаш ли спагети?
Имаме ли сос? - Имаме сол. И зехтин.
Ясно. Не, благодаря.
Вярно ли няма да ядеш, защото нямаме сос?
Ненадминатият кадилак "Ескалейд".
Прав си.
Вкусно е. - Какво ще правиш довечера?
Какво?
Извинявай, има ли нещо?
Какво? - Меган е тръгнала с някого?
Откъде да знам! Защо питаш?
Странен си. Питаш какво ще правя довечера.
Нормално е. - Напротив.
Не е странно да питаш някого какво ще прави в петък.
За теб е странно. Затова питам има ли нещо.
Всичко е наред. Аз...
Просто... - Какво?
Една жена в магазина...
Говореше по телефона, че отивала в "Нотс Бери Фарм".
Не знам, аз бях... - Какво?
Ходи ти се там ли? - Не ми се ходи.
Само че... - Какво де?
Тя някак беше във възторг от предстоящото.
Много си сладък. - Страхотно.
Вярвам ти. - Много благодаря.
Трябва да правя нещо довечера, става ли?
Послушай музика.
Не. - Добре. А да поиграем на "Марио Карт"?
Пич, не бе, казвам ти... - Какво ти се прави?
Теб питам. - Добре.
Трудно е. - Да, нали?
А не би трябвало да е. - Да, нали?
Така... Ще го измислим.
Да излезем и да намерим мацки.
Да намерим мацки? - Да.
Като да си намериш ключовете? - Недей да...
Като да идеш на лов за животно? - Какво?
Кой спомена лов? - Да го изядеш?
Ти спомена за мацката в магазина. - Жена.
Не "мацка", а жена. - На кого го казваш? Уважавам жените.
Не става дума за мацки.
Можем да бъдем... с жени. - Жени.
Можем да правим всичко.
Ясно. - Нали?
Когато не можехме да караме, си дрънкахме как един ден ще правим каквото ни се иска.
Представи си, че сме на 15. Какво бихме правили?
Ще заговаряме мацки в някой бар. - Вярно е. Мамка му.
Не искаш на бар ли?
Не, да идем!
Няма нужда. - Виж.
Дори да идем на бар и да заговорим момичета,
едва ли ще са ни интересни.
Защо да не са? - Ами - мацки в бар.
Това е адски сексистко. Ужасен си. - Нямах това предвид.
Не защото са жени, важи за хората.
Повечето хора нямат кой знае какво интересно за казване.
Особено в баровете.
С Меган се запознахте в бар. - Друго е.
Един приятел ни запозна. Друго е.
Но си бил в бар.
Няма смисъл да говорим с някого, който не би ни казал нищо интересно.
Какво точно правя? Опитвам се да се изчукам?
Не само, но не е лошо и ако отговорът е "да".
Сексът е готино нещо. Ако го искат, защо не?
Дори да го искат, няма да ми е хубаво,
защото постоянно ще премислям нещата, които е казала в бара,
съвсем скучни неща,
как съм се правил, че ме вълнуват и съм се усмихвал тъпо.
И ще ми е гадно от себе си.
Хубаво. Няма да се ходи на бар.
А може би е добра идея. Дай... - Абе, ей!
Щяхме да пробваме нещо различно. - Не казах това.
Никога. - Не може да си седим тук.
Не може изборът да е само или на бар, или у дома с видеоигра.
Сигурно има други варианти.
Чуй се само.
Не може да говориш сериозно. - Убеден съм, че съм сериозен.
Колко изкарваш за година? - Не знам.
Моля? - Друг път!
Защо да знам? - А данъците?
Не ги ли плащаш? - Да, но не следя това през цялата година.
Баща ти ли ти плаща данъците? - Именно. Той.
Хубаво.
Дори да не знаеш колко изкарваш, това не значи, че си бедняк.
Напротив. - Можем да идем в бар "Рендишън Рум".
Става. - На 13 минути е.
Мога да карам, но трябват две коли.
Ще карам. - Пуши трева.
Но не съм пил. - Имаш ли пари за бензин?
В моята кола ще се сместим. - Вярно ли не си знаеш приходите?
Задръж. - Виктор, не всички прекарваме живота си,
растейки в кариерата. - Не споменавай Ю Пи Ес.
Завиждам. - Говоря сериозно.
Ти си в корпорация и напредваш в кариерата...
Страхотна компания е. - …постоянно.
Няма да се извинявам за това. - И не искам.
Справедлива компания е.
Пич, може ли... - Постоянно го казвам на шофьорите.
"Дръж се добре с Ю Пи Ес, е ти отвърне със същото." Това и правя.
ЩЕ МЕ ВЗЕМЕШ ЛИ?
Да не би за ден да съм се издигнал дотук?
Каза "корпорация"... - Отивам, а те: "Ставаш супервайзър". Не!
Къде отиваш? - Излизам. Отивам навън.
Добре ли си? - Да.
Пияна до козирката. - Какво?
Нищо. Вратата е заключена. - Не е.
За бога, защо не мога...
Благодаря.
Как си прекарваш?
Смехотворно. Приятелите ми са инвалиди.
Как е при теб? - Не се оплаквам.
Какво става? - С кое?
Явно нещо те притеснява. - Нищо не ме притеснява.
Добре.
Исках да те питам дали случайно знаеш коя е Сакаджауеа.
Естествено.
Лошо ли е, че я наричам жена водач на Луис и Кларк?
Как така? - Вместо да кажа само "водач".
Скъпи, не си вкарвай такива неща.
Нищо не си вкарвам.
Добър човек си.
Благодаря. Оценявам безпристрастното ти мнение.
И вършиш добра работа, като учиш младежи, които имат нужда от учене.
Късметлии са, че си им учител.
По мое време училището беше губене на време.
Повечето ми ученици сигурно мислят същото.
Щом настояваш, че няма полза от теб, хубаво.
Поне имаш работа.
Синът на Лиса няма.
Всички се гордеят, когато се съберем и ме питат за теб,
и им кажа с какво се занимаваш.
Всички се гордеят. Не е, както беше, когато беше в музикалния бизнес.
Тогава се тревожеха. - Не съм бил.
Именно. За да си в бизнеса, трябва да правиш пари.
Не ме разбирай погрешно. Знаеш, че обичам музика.
Това е важното - да я обичаш.
Свириш, обичаш музика.
Това е то. - Не свиря.
Нямам предвид на концерти. Свириш за себе си.
Да. Не го правя.
От година не съм изсвирил и нота.
Не си ми казал.
Да.
Майната му. Една грижа по-малко.
В крайна сметка, важното нещо е семейството.
Само то ли е важно? Това е отчайващо. - Не е.
Казваш, че единственото важно в живота ми сте само ти и Бет, така ли?
Не, естествено, че нямах предвид това.
Исках да кажа, че ще разбереш, когато имаш свое семейство.
Може да нямам.
Ако имаш. - Дори да имам, пак може да не разбера.
Ще разбереш.
Не е ли единствено важно тук и сега, настоящият момент?
Не.
Добре.
Ти си прекрасен. Така е!
Благодаря.
Добре.
Благодаря. - Няма за какво.
ЗДРАСТИ, ПИЧ. ОТДАВНА НЕ СМЕ СЕ ЧУВАЛИ.
НЕЩО ИНТЕРЕСНО ТАЗИ ВЕЧЕР?
Ето те и теб.
Кога дойде? - Преди малко.
Мамка му, не съм те видял. Къде беше? - Тук съм.
Извинявай. - Няма проблем.
Как си? - Супер.
Ще свириш ли някъде после?
Не. Прекратих.
Прекратил си? - Да. Свиря само за свое удоволствие.
Стига де, не може да спреш. - Да.
А ти?
Мамка му, аз ли? Нямам спирка.
Вървя към целта стъпка по стъпка.
Напоследък правя страхотна музика, но в наши дни в тая сфера е...
Трябва да си добър в много неща.
Да не изпускаш шанса, да си на линия,
защото търсенето днес е невероятно.
Затова станах водещ.
Малко актьорство, къде със сценарий, къде без,
работя и зад камера...
Наскоро ми дадоха лиценз, явно се справям.
Страхотно.
Да, така е. Всичко е доста добре.
Да. - Радвам се.
Да, гаранция!
Не, благодаря.
Как така не? Поканих те да пушим отвън.
Затова ли ме викна отвън?
Колко си самоуверен! - Стана ли?
Абсолютно, но ти и не пиеш. - Откъде знаеш?
Държеше чаша сода, като те видях.
Можеше и да е водка, има лайм.
Не, личи, че не пиеш. Това ми харесва. - Благодаря.
Стига да не...
Да не си мормон или нещо такова.
Мюсюлманин съм.
Сериозно? Това е страхотно.
Извинявай, аз... Пошегувах се.
Не е много смешно.
Казах го, защото мюсюлманите не пият.
Откъде знаеш, като не си?
Религията им е такава.
Благодаря, че ми обясни.
Може би трябва да изпуша една. - Питие ти трябва на теб.
Не, наистина не пия. Но една цигара става.
Добре.
Както желаете.
Цитат от "Принцесата булка"?
Да. Боже, пак те харесвам.
Хубаво.
И така, откъде си?
Местен.
Не, питам къде си роден.
Роден и отраснал тук.
Чакай, ти си от Ел Ей? Никой не е оттук. - Това съм го чувал.
Семейството ти в бизнеса ли е?
С пластмаси ли? - Какво?
Не, това е...
Мама се занимава с недвижими имоти, баща й е бил водопроводчик.
И двамата са от Ел Ей.
Чакай. И майка ти, и нейният баща са родени в Ел Ей?
Това е лудост.
Умът ми не го побира.
Ти откъде си?
Уолтам, Масачузетс.
Не си го чувал. Предградие е на Бостън.
Но повечето хора от Уолтам, които познавам, живеят в Ел Ей,
а не в Уолтам.
Всички се местят насам. Откачена работа.
Лос Анджелис е страхотен град.
Не е. - Напротив.
Опознай повече хора, които не са от Уолтам.
Може би си прав.
Запознай ме с истински анджелисци.
Познавам няколко.
С какво се занимаваш?
Преподавам на петокласници.
Стига бе. Обичам те.
Разкажи ми всичко. Искам цялата история!
Не знам. В пети клас са...
На възраст 10-11 години са, вече не са деца.
Не че са възрастни, но приличат на такива.
А може би е така,
защото повечето възрастни са като 10-11-годишни.
Това е невероятно.
Виж...
Тези деца са бъдещето.
Част от него.
Да.
Имаш прекрасна работа.
Благодаря.
Искаш ли да...
Да.
Така ли? - Да.
Да. Нали? Добре. - Да.
Страхотно.
Здрасти, миличко. Здравей!
Ела тук, миличък. Така ми липсваше!
Това е Лиам. Кажи: "Здравей, Лиам".
Поздрави го. - Здравей, Лиам.
Ела тук и си легни в креватчето.
Ще се видим след малко.
Много хубав дом.
Благодаря.
Музика?
Чакай, нека аз.
Искам те.
Ще взема презерватив. - Добре.
Събуй панталона.
Здрасти, мило. Добро момче.
Сложи ли го?
- Не още.
Какво има? - Нищо.
Ти... - Всичко е наред.
Боже!
Това не ми се беше случвало. - Извинявай.
Какво ти е?
Не знам. - Ти...
Често ли ти се случва?
Не бих казал. - Така ли? Значи е така.
Трябва да си вървя. - Не.
Кажи колко често ти се случва.
Не правя често това. - Кое това?
Да правя секс с жена, която... - Не правим секс.
Опит за секс с жена, която познавам отпреди малко.
Защо дойде у дома? - Не знам.
Аз...
Реших да опитам нещо ново.
Това не е отговор.
Наистина много съжалявам за всичко. Ще си вървя.
Предпочитам да си откровен.
Честно,
не знам.
Не знам защо чепът ми реши да откаже,
когато ти поиска секс, защото си привлекателна.
Ако трябва да съм честен, сигурно ще си мисля за това,
ще си фантазирам какво би било,
ако нещата се бяха развили както трябва, но...
В живота нещата не се развиват по правила.
Поне в моя. Така че...
Нищо страшно не е станало.
Случва се на много мъже.
Не е задължително да се чукаме още първата вечер.
Всъщност е много приятно.
Нали?
Може да си правим компания.
Не, мисля, че трябва да си вървя. - Не се засрамвай.
Знам. Благодаря ти, но... - Не. Ела, седни.
Ще си тръгвам.
Вината е моя. Допуснах грешка.
Значи, ако не се чукаме, няма смисъл да си с мен?
Не казах това. - А какво?
Трябва да вървя.
Според мен ти харесва да си губещ.
Впрочем, дъхът ти мирише ужасно.
Защото пуших от цигарите ти.
Представи си от теб какво лъха. Как да го вдигна?
Щях да се издрайфам в устата ти.
Не, знам защо тази вечер си импотентен.
Защото печеля повече от теб. - Това е.
Докара ме с раздрънканата си кола с набита броня.
Нямаш пари за ремонт. - Удариха ме днес.
Дойдохме у дома, защото явно живееш в дупка.
Заради Лиам! - Нямаш пукната пара.
Не можеш да издържаш семейство.
И семейство ли станахме? - А това с училището,
че си учител, който обича учениците си,
е пълна идиотщина.
Единствените, които стават учители, са хора, които са мечтали друго,
но са се предали.
Може ли един въпрос?
Кажи.
Когато си била по-малка - не момиче, но по-млада жена,
осъзнаваше ли, че ще умреш сама?
Ола, Джош.
Здравей, Беатрис. Буенос диас.
Буенос диас. Как си?
Добре.
Как мина уикендът? - Не се оплаквам.
Пръснахме парите, но иначе...
Внуците вече се хранят сами, мога да спя вкъщи.
Браво. - А при теб?
Да.
Супер уикенд? - Не. Добър.
Всичко е наред.
Наистина. - Да, така е!
Приятен ден. - И на теб.
Добро утро. Как мина уикендът?
Здрасти. - Как си?
Добре. Боря се със задачите.
Ако си заета, ще говорим после. - Заета съм, но нищо.
Кажи какво има. Нещо не е наред?
Нищо. Всичко е наред.
Всичко е съвсем наред, просто... Знаеш.
Какво знам? Какво има?
Просто не го усещам наред.
Кой е виновен за това?
Много ти благодаря, мамо. - Нищо не казвам.
Както и да е.
Не. Добре.
Иначе как мина уикендът?
Страхотно. Запознах се с една жена.
Явно ме хареса, но ерекцията ми се изплъзваше и...
Затварям вече. - Добре.
Превод на субтитрите Анна Делчева