Hej, det är Joshua Corman.
Jag behöver en vikarie idag.
Hej, kan jag få ditt id-nummer?
-Är det här en människa? -Ja.
Verkligen? Du låter inte mänsklig.
Jag är det.
Okej. Det där lät mänskligare.
-Kan jag få ditt id-nummer? -Ja. Förlåt, det är ARX875…
Nej. Det är gruppnumret.
Jag säger bara det som står här.
Varför finns det mer än ett nummer?
Jag vet inte.
Förlåt. Okej, här är det: 4438…
Förlåt, 438-779AH.
Tack. Vem pratar jag med?
Jag sa precis mitt id-nummer. Räcker inte det?
-Jag måste bekräfta det. -Förlåt.
-Det är Joshua Corman. -Födelsedatum?
Du, jag har faktiskt bröstsmärtor här,
och hjärtat slår riktigt fort och jag andas tungt,
så jag vill träffa en läkare snarast för jag tror att jag får en hjärtattack,
-och jag vet inte hur länge jag har… -Mr Corman.
-…innan det blir allvarligt. -Mr Corman!
Ditt födelsedatum.
-Läkarmottagningen. -Ja.
Hej, jag vill boka tid med dr Gorcey, tack.
Är du patient från tidigare?
Nej. Jag fick namnet från mitt medicinska nätverk
eller… grupp eller situation, vad det än är.
Dr Gorcey har en lucka 1 november kl 10.30.
-Du måste komma… -Förlåt…
-…15 minuter tidigare och… -November?
Ja. Det är den närmaste luckan.
Alltså om två månader?
Har hon tid senare idag?
Är det ett nödfall?
Det känns som det.
Kan du precisera dig närmare?
Ja… Jag känner mig väldigt nervös.
Alltså, jag har varit nervös förr, men aldrig på det här viset.
Jag trodde att jag skulle få en hjärtattack,
vilket vore skumt för nån i min ålder, men det kan hända, jag kollade upp det…
Jag vet bara inte, jag… Det känns som att det borde bli bättre.
Jag väntar på att må bättre, men jag gör inte det.
Det känns faktiskt värre än tidigare eller…
Är det ett nödfall borde du ringa 112.
Ja, jag vet. Jag tänkte bara att de blir arga på mig.
För att…
Det finns många som har det värre.
Det kändes inte rätt. Så…
Du kan köra till akuten.
Ja, men jag har inte råd med det.
Jag har inte det.
Jag vet inte vad jag ska säga.
-Är du kvar? -Japp.
Jag behöver bara hjälp.
Har du försökt att fokusera på din andning?
Men för i helvete!
-Tala inte med mig så. -Vet du vad? Jag andas okej.
Jag kan inte jobba, sitta still eller tänka vettigt,
men jag andas för satan, så tack för hjälpen!
Hej.
Du har ångest ibland, va?
Ja.
Tar du nåt mot det?
Jag har tagit allt.
Zoloft, Celexa, Lexapro. Det gjorde mig fet.
Paxil, Xanax, Paxil igen. Klonopin. Ativan…
Har du nåt sånt?
Har du ångestanfall?
Kanske. Jag vet inte exakt vad det är.
Jag har försökt läsa på, men du vet, internet är…
Jag har aldrig mått så här. Åtminstone inte på länge.
Hur känner du dig?
Mestadels rädd, antar jag.
Rädd för vad?
Fåniga saker.
Men du märker inte att det är fånigt när du är uppe i det, va?
-Vet du vad jag tror du behöver? -Vad?
Sitt.
Vad?
Jag packade det här precis innan du kom.
Det finns en halv skål grönt kvar.
-Du vet att jag är nykter. -Du bad mig om piller.
-Inte samma sak. -En drog är en drog.
Jag bad dig om medicin.
Tro mig, det är medicinskt.
Kan jag bara få lite Ativan?
Härligt.
Okej, kompis.
Får jag fråga dig nåt?
Varför krävs det panikångest för att du ska hälsa på?
Vi har knappt setts på fem år.
-Vi sågs häromveckan. -Förutom då.
Jag vet inte. Vad ska jag säga?
Gillade inte Megan mig?
Självklart gjorde hon det. Vad menar du?
Hon skrattade aldrig åt nåt jag sa.
Det betyder inte att hon inte gillade dig.
Du får det jävla pillret om du erkänner.
Hon gillade dig ju.
Varför bryr du dig ens? Det är blåst att bry sig om nån gillar en.
Nej. På ett sätt är det det enda som räknas.
-Okej. Helt ärligt? -Nu kommer det.
-Du sa det där om hennes sång. -Jag visste det.
Jag visste det, mannen.
Det var meningen som en komplimang.
-Jag vet. -Hur ska jag veta
-att hon inte gillar Jewel? -Men hon gör inte det.
Så jag sa en sak och hon hatar mig för alltid?
Jag tror inte hon bryr sig längre.
-När tog hon senast upp det? -Ingen aning.
-Tänk efter. -Minst ett år sen.
-Men ni gjorde slut då. -Ja.
-Så hon pratade om det? -Kan jag bara få pillret?
Ja ja, visst.
Shit. Det här är Adderall. Du vill inte ha det.
Du, jag måste göra mig i ordning, men det var kul att ses.
Vi borda hänga igen snart.
Ja. Definitivt.
Ja, det här är Josh Corman.
Kan du ge mig dina fyra sista?
Nej.
Då kan jag inte hjälpa dig.
Jag vet inte ens om det här är nåt slags bedrägeri…
Om du har fått mejl från oss
betyder det att din kreditkortsräkning har förfallit
och att vi har anlitats för inkassering.
Ja, men du kanske ljuger.
-Josh, jag svär att jag inte ljuger. -Förlåt, men använd inte mitt förnamn.
Istället för personnumret
kan vi bekräfta din identitet med namnet på ditt första husdjur.
Vill du göra det?
Låt mig tänka.
Visst. Misty.
-Korrekt. Så, Josh… -Jag bad dig sluta med det.
Förlåt, vi har ett manus.
Okej. Prata på.
Josh, enligt våra uppgifter är du skyldig Global Card VISA över 3 000…
Global… Jag har inget Global Card VISA. Jag har inte det kortet.
Saker och ting är svåra ekonomiskt för alla, inklusive mig.
-Nej, du lyssnar inte. -Kanske…
Ni har fel person. Det är inte jag.
Josh, du är du. Misty, då?
Kan du säga de tre sista ställena som debiterade mitt kort?
Gelson's.
Jag handlar inte där.
Carlito's Way Cocktails.
Jag dricker inte.
Chez Jay.
-Josh? -Ja.
-Är du bekant med Chez Jay och… -Ja.
-Har du varit där på sistone? -Jag går inte dit. Min far gör det.
Ursäkta?
Han skaffade nog ett kort i mitt namn eller nåt.
Han har gjort det förr, men det är länge sen.
Ska jag verkligen tro på det?
Vet du vad? Det här ger mig ångest, så jag tänker lägga på.
-Snälla, lägg inte på. -Ha en bra dag. Tack.
HUVUDNYHETER
KLIMATKRISEN VÄRRE ÄN MAN TROTT
JENNIFER GARNER VISAR SIN BARNSLIGA SIDA I SOCIALA MEDIER
GOOGLESÖKNING
"Vampyrfladdermushonor är mycket socialare än hanarna."
"Honorna lever i grupp, till skillnad från hanarna."
"För det mesta putsar de varandra. Det bygger deras förhållanden."
"Ju fler fladdermöss man putsar, desto fler förhållanden har man
och desto större chans att överleva i naturen
där ingen annan bryr sig om dig. Slut."
Bra jobbat.
Okej, så vem har en fråga om vampyrfladdermöss?
Mandy.
Hur är det med hanarna?
De dör.
De putsar inte varann, så de har inga vänner.
Till skillnad från honorna.
-Så de lever bara ensamma? -Det stämmer.
Hej, Ken.
-Hej, Josh. -Hej.
-Vill du, jag vet inte… -Ursäkta, vad?
Jag tänkte bara om du ville ta en kaffe…
-Förlåt, mannen, jag måste dra. -Okej.
-Okej, hej. -Ses.
-Så det gör ont? -Jag vet inte.
Du sa att du har bröstsmärtor.
Ja, jag trodde det igår, men jag vet inte.
Det är allvarligt. Du måste kolla upp det…
Jag vet inte vad det var. Det är svårt att veta vad som är riktigt.
Du behöver mer motion.
-Toppen. Tack. -Gör inte alla det?
Ja.
-Svettas du? -Det är varmt här.
-Nej då. -Jo.
-Du har nåt fel. -Jag har inga fel.
-Du ser sjuk ut. -Det gör jag inte!
-Jo. -Överdriv inte.
Du borde se dig själv.
-Okej, jag går väl och gör det. -Ja, gå.
Jösses, vad blek jag är.
Det är det jag menar. Du måste fixa det här.
Jag måste inte göra nåt.
-Det är hälsan. Det är allvarligt. -Det är inte hälsan.
-Det är mitt huvud. -Vad?
Jag har ångest eller panik eller nåt. Både och. Jag vet inte.
Vad är skillnaden?
Shit. Förlåt.
Hur illa är det?
Illa.
Okej. Vad tror du att det är? Hallå! Vad orsakar det?
Jag ställde en fråga. Vi fixar det här.
-Vi pratar bara. Vad orsakar det? -Jag vet inte.
-Du sa att du har ångest. Över vad? -Jag vet inte!
-Helvete. -Tänk. Vad oroar dig?
-Allt. -Okej.
-Kan du vara mer exakt? -Nej, det är varje tanke jag har.
"Låste jag bilen? Borde jag kolla?
Tänk om jag snubblar på vägen? Borde jag bara lämna bilen olåst?"
Wow. Jag tror det var lite för exakt.
Vilka stora grejer oroar dig?
Jag vet inte. Hela världen är ju körd.
Ja. Det är sant.
Verkligen, systemet är trasigt. Oreparerbart.
-Även om vi försöker… -Okej, det här hjälper inte.
Nä, jag förstår det.
Alla känner samma sak om världen just nu.
Så det kan inte vara det. Eller hur? Vad mer?
Jag vet inte. Pengar?
-Ja. Men du klarar dig väl? -Nej. Inte egentligen.
-Eller visst. -Men…
Det finns många som har det värre…
-Tack. -…men jag kommer aldrig ha mycket pengar.
-Precis. -Varje lön går till
hyra, mat och bensin. Studielånet…
Jag har sjukförsäkring, det är bra, men den täcker inte allt.
Blir jag nånsin riktigt sjuk, är jag körd.
Äh, vi ordnar en GoFundMe.
Nej. Kan du föreställa mig ute på nätet så där och… Nej.
Jag tar hellre livet av mig.
Hördu du. Skämta inte om sånt.
-Vad? -Det är inte roligt.
-Jag menade det inte så. -Snälla. Nej, jag vet, men…
Du sa att du vill begå självmord för att du är så fattig.
-Nej då. -Du sa ju det.
Oavsett vad du sa, har vi inga ekonomiska bekymmer.
Inte egentligen. Eller hur? Så, vad mer?
-Vad mer? -Jag vet inte.
Jag har inte haft nån…
…kärlek.
Nåt sånt, på typ mer än ett år.
-Jag har nog nåt fel. -Du har inget fel.
Vi är bara kräsna. Okej, vad mer?
Jag vet inte.
Det känns som att jag sabbade allt. Att jag suger som människa.
-Det är inte sant. -Okej, det är väl inte det.
Vad ska jag säga?
Jag försöker bara besvara dina idiotiska frågor.
Okej.
-Har du testat Google? -Ja. Jag googlade det.
Det är det enda jag gjort i fyra timmar nu.
Läst skitsnack. Jag vet att det är det när jag läser det.
"Om jag läser lite mer skitsnack, kanske jag hittar nåt som hjälper."
Vad sägs om en sån där tyngdfilt?
De kostar 250 dollar.
Nej. Glöm det. Vi kan göra en egen.
-Man kan inte göra en egen… -En tung filt?
Såklart jag kan.
Nej! Stanna där. Jag kommer snart.
Ner på golvet.
Vad pratar du om?
Vill du sluta må så här så måste vi göra nåt.
-Jag går och lägger mig ner. -Pröva det.
-Ner på golvet. Testa. -Herregud.
Säg inte sånt. Gud.
-Förlåt. -Okej.
-Kom igen, ner. -Jag lägger mig ner.
Så ja.
-Seriöst? -Vad trodde du, då?
-Jag… -Det är en filt.
-Min axel. -Förlåt.
Mycket bättre.
Inte för mig, men det kvittar väl.
Vi borde kanske prata.
-Har du mindre ångest? -Verkligen inte.
Vänta.
-Vad gör du? -Vänta lite.
Vad?
Dodgers spelar.
-Gud, vad svettig du är. -Ja, för att det inte funkar.
Du måste ge det en chans.
-Jag stiger upp. -Vart ska du?
-Jag stiger… -Nej, du! Inte, då!
-Jag måste tänka. Okej? -Du måste ta itu med det här.
Jag lämnar dig inte själv efter det du just sa.
Hördu! Hördu!
Hör på. Förlåt.
Förlåt, men det är så här det är nu. Antingen använder du filten
eller säger din plan för att hantera det här.
Hej, jag är här för andningsworkshoppen.
Följ korridoren, första till höger.
Okej. Det stod att man betalar vad man kan.
-Stämmer det? -Ja.
Schyst. Är det typ en femma eller tjuga eller…
Visst.
Jag menar, finns det några riktlinjer?
Ja. Betala vad du kan.
Okej…
Jag vet bara inte vad en andningsworkshop går på.
Inte jag heller.
Okej. Alltså, jag vill betala för mig.
Jag vill bara inte betala för mycket. Förstår du?
Kan du inte bara säga hur mycket de flesta betalar?
Förlåt. Jag kan inte det.
Varför inte? Jag ber dig inte om nåt olagligt eller…
Det bryter en etisk gräns.
Vad sägs om att jag väntar och ser vad nästa person betalar.
Helst inte.
Okej.
Okej. Så… Här.
-Vill du ha växel? -Jag vet inte.
Hej.
Förlåt.
Hej, allihop. Jag är Chris.
Tack för att ni ville komma.
Den här gruppen har aldrig existerat förr. Den kommer aldrig existera igen.
Vill nån berätta varför hen är här?
Hej, Alice. Hur är allt?
Det har varit dystert den här veckan.
Din svärdotter?
Bland annat. Min hund är döende.
Det var synd.
Du sa samma sak förra veckan.
Det är ändå synd.
Nån annan?
Hej, ja?
Jag har närhetsproblem som härrör från en kaotisk barndom.
Det var tråkigt.
Jag hade också en kaotisk barndom, och det här arbetet hjälper så mycket.
Förlåt, jag är visst lite disträ.
Jag… betalade 20 dollar för det här,
och det känns som att jag betalade för mycket.
Arbetet hjälper dig att släppa det.
Nån annan?
Jag kände mig ensam idag.
Du är inte det längre.
Okej, då börjar vi.
De första 20 minuterna ska vi andas in i magen,
in i bröstet
och sedan ut genom munnen.
Lägg er ner när ni känner er redo.
Bli bekväma på mattan.
Blunda.
Så börjar vi.
Undertexter: Borgir Ahlström