Živjo, tu Joshua Corman.
Danes bom potreboval nadomeščanje.
Mi poveste svojo številko?
-Ste človek? -Ja.
Res? Ne zvenite kot človek.
Pa sem.
Prav. To je zvenelo bolj človeško.
-Mi poveste svojo številko? -Ja. Oprostite, ARX875…
-Ne, to je številka skupine. -Ta številka piše tu.
-Zakaj jih je več? -Ne vem.
Oprostite. Prav. 4438…
Oprostite, 438-779AH.
Hvala. S kom govorim?
Vam moja številka ne pove, kdo sem?
-Preveriti moram. -Oprostite.
-Joshua Corman. -Datum rojstva?
V prsih me boli.
Srce mi divje razbija in sape mi zmanjkuje.
Čim prej bi šel rad k zdravniku.
-Mogoče je srčni infarkt. Ne vem… -G. Corman.
-…kdaj bo postalo hudo. -G. Corman. Datum rojstva, prosim.
-Ordinacija. -Ja.
Pozdravljeni. Rad bi se naročil pri dr. Gorceyjevi.
Ste njen pacient?
Ne, moja agencija mi jo je posredovala.
Oziroma skupina, ne vem, kako se reče.
Dr. Gorceyjeva ima prost termin 1. novembra ob 10.30.
-Pridite 15 minut prej, da izpolnite… -Novembra?
-Ja. To je prvi prosti termin. -Čez dva meseca?
Me lahko sprejme danes?
Je nujno?
-Meni se zdi, da je. -Ste lahko natančnejši?
Ja. Zelo živčen sem.
Saj sem že bil živčen, ampak še nikoli tako.
Za hip sem pomislil na srčni napad.
Kar bi bilo nenavadno za moja leta. Ampak lahko bi ga imel, preveril sem.
Ne vem. Zdi se mi, da bi moralo biti bolje.
Čakam, da bo bolje, pa ni.
Celo malo slabše je, kot je bilo.
Če je nujen primer, pokličite 911.
Vem. Ampak bal sem se, da bodo jezni name.
Ker… Ker so tam ljudje, ki jim je huje kot meni.
Ni se mi zdelo prav.
Če lahko vozite, pojdite na urgenco.
Drago je, ne morem si privoščiti. Nimam toliko denarja.
Ne vem, kaj naj rečem.
-Ste še tam? -Ja, sem.
Samo pomoč potrebujem.
-Ste poskusili dihati? -Pizda, no.
-Ne govorite tako z mano. -Čisto v redu diham.
Ne morem v službo, ne morem mirovati, misliti,
ampak diham, jebenti. Hvala za pomoč.
-Živjo. -Ti imaš včasih napade tesnobe, ne?
-Ja. -Jemlješ kaj proti temu?
Vse sem že jemal.
Zoloft, celexo, lexapro. Zato sem debel.
Paxil, xanax, pa spet paxil. Klonopin. Ativan.
Imaš kaj od tega?
Imaš napad tesnobe?
Mogoče. Ne vem natančno, kaj je to.
Nekaj sem bral o tem na spletu, pa…
Še nikoli se nisem tako počutil. Vsaj že dolgo ne.
Kaj pa čutiš?
Večinoma samo strah.
Česa te je strah?
Saj so neumnosti.
Ampak ko si sredi tega, se ti ne zdi neumnost, ne?
-Veš, kaj potrebuješ? -Kaj?
Sedi.
Kaj?
Napolnil sem jo, tik preden si prišel. Polovica zelenjave je zate.
-Veš, da ne kadim. -Tablete si hotel.
-To je drugače. -Ne, mamilo je.
Za zdravilo sem te prosil.
Saj je zdravilno. No, medicinska je.
Mi lahko daš ativan?
Super.
Prav, stari.
Te lahko nekaj vprašam?
Zakaj moraš imeti napad panike, da me obiščeš?
Pet let se skoraj nisva videla.
-Pred 14 dnevi sva se. -Poleg tega.
Ne vem. Kaj naj rečem?
-Me Megan ni marala? -Seveda te je.
-Nikoli se mi ni nasmejala. -To ne pomeni, da te ne mara.
-Za tableto priznaj, da me ni marala. -Všeč si ji bil.
Zakaj se sekiraš, ali te ljudje marajo? To je butasto.
Ne, ni. V resnici je pomembno samo to.
-Prav. Iskreno? -Pa dajmo.
-Omenil si tisto o njenem petju. -Vedel sem, da je to, jebenti.
Saj veš, da je bil kompliment.
-Vem. -Kako naj bi vedel,
-da ne mara Jewel? -Ne mara je.
-Zaradi ene izjave me za vedno sovraži? -Po mojem je že pozabila na to.
-Kdaj je to nazadnje omenila? -Ne vem.
-Pomisli. -Najmanj pred enim letom.
-Pred enim letom sta nehala. -Ja.
-Torej je govorila o tem? -Mi daš tableto?
Ja, tudi prav.
Sranje. To je adderall. Ta ni zate.
Za službo se moram pripraviti.
Lepo te je bilo videti.
-Dobiti bi se morala. Kmalu. -Ja. Seveda.
Ja, tu Josh Corman.
Potrdite zadnje štiri številke zavarovanja?
Ne.
-Potem vam ne morem pomagati. -Sploh ne vem, ali je to prevara.
Če ste od nas dobili e-pismo,
pomeni, da že nekaj časa niste plačali računa za Viso,
zato smo ukinili storitve.
Ja, ampak lahko bi lagali.
-Josh, zagotavljam vam, da ne lažem. -Ne kličite me po imenu.
Identiteto lahko potrdite tudi z imenom prvega hišnega ljubljenčka.
-Vam to bolj ustreza? -Premišljujem.
Seveda. Misty.
-Pravilno. Zdaj pa, Josh… -Ne kličite me po imenu.
Oprostite, besedilo imamo.
Prav. Nadaljujte.
Po naših podatkih Global Card Visi dolgujete več kot 3000 dolarjev.
Global? Vidite? Nimam Global Card Vise.
Za vse je finančno težko. Tudi zame.
Ne poslušate me. Nisem pravi. Zmotili ste se.
Josh, pravi ste. Kaj pa Misty?
Mi poveste zadnje tri nakupe s to kartico?
-Gelson's. -Ne nakupujem tam.
-Carlito's Way Cocktails. -Ne pijem.
Chez Jay's.
-Josh? -Ja.
-Poznate Chez Jay's? -Ja.
-Ste bili nedavno tam? -Ne hodim tja, moj oče pa.
Prosim?
Najbrž je zaprosil za kartico v mojem imenu.
To je že naredil. Davno.
-Josh, res mislite, da bom to verjel? -Tesnoben postajam. Odložil bom.
-Prosim, ne odložite. -Lep dan, hvala.
PODNEBNA KRIZA VELIKO HUJŠA, KOT SMO PREDVIDELI
JENNIFER GARNER HECNA NA DRUŽBENIH MEDIJIH
"Netopirke so veliko bolj družabne kot netopirji."
"Samice živijo v skupinah, samci pa ne."
"Večino časa posvetijo čehljanju druga druge. Tako krepijo vezi."
"Več je čehljanja, več je vezi in več možnosti za preživetje v naravi,
kjer nihče ne skrbi zate. Konec."
Super je bilo.
Ali ima kdo kakšno vprašanje o netopirjih?
Mandy.
Pa samci netopirji?
Poginejo.
Ne čehljajo se, zato nimajo prijateljev.
Ne tako kot samice.
-Torej so čisto sami? -Tako je.
-Živjo, Ken. -Živjo, Josh.
-Ali bi šel… -Prosim?
Bi šel mogoče na kavo?
-Žal mi je, iti moram. -Prav.
-Adijo. -Se vidiva.
-Je podobno bolečini? -Ne vem.
-Rekel si, da te je bolelo v prsih. -Ja, včeraj sem pomislil, da je to.
Bolečina v prsih ni hec. Pojdi z zdravniku.
Ne vem, ali je bilo to. Težko rečem, kaj je res.
Več bi moral telovaditi.
-Super, hvala. -Vsi bi morali več telovaditi.
Ja.
-Se potiš? -Vroče je.
-Ne, ni. -Ja, je.
-S tabo je nekaj narobe. -Ni.
-Bolan se mi zdiš. -Pa nisem. Pretiravaš.
Pravim ti… Poglej se.
-Prav. Pogledat se grem. -Ja, daj.
Mater, sem bled.
-O tem govorim. Ukrepati boš moral. -Ni mi treba.
-Za tvoje zdravje gre. -Ni zdravje.
-Glava je. -Kaj?
Napade tesnobe ali panike imam. Ali obojega.
Kakšna je razlika? Sranje, oprosti.
Kako hudo je?
Hudo je.
Prav. Kaj je po tvojem? Kaj je vzrok za to?
-To lahko rešiva. Kje je vzrok? -Ne vem.
-Praviš, da si tesnoben. Zakaj? -Ne vem.
-Kurc. -Kaj te muči?
-Vse. -Prav.
-Si lahko natančnejši? -Ne, stalno je prisotno.
"Sem zaklenil avto? Grem preverit?
Kaj, če se na poti tja spotaknem? Ga raje pustim odklenjenega?"
To je preveč natančno.
Katere pomembnejše stvari te motijo?
Pomembnejše? Ves svet je v totalni pizdi.
Ja. To je res. Sistem je v riti. Nič ga na more popraviti.
-Tudi če bi poskusili… -To ne pomaga.
Ja. Zdaj vidim.
Vsi čutijo enako do stanja v svetu.
Torej ni to. Ne? Kaj še?
Ne vem. Denar?
-Ja. Finančno si v redu, ne? -Niti ne.
Vem. Veliko ljudi ima manj denarja od mene.
-Hvala. -Nikoli pa ne bom premožen.
Zapravim vse, kar zaslužim.
Za najemnino, hrano, bencin in študentsko posojilo.
Zdravstveno zavarovanje imam, ampak ne krije vsega.
-Če hudo zbolim, sem v riti. -Po spletu bomo zbirali zate.
Ne. Si predstavljaš, da bi se dal na splet? Ne.
Raje se nekam zavlečem in se fentam.
Ej, ne hecaj se s tem.
-Kaj? -Ni smešno.
-Saj nisem tako mislil. -Prosim. Vem, ampak…
Rad bi se fental, ker si reven.
-Nisem tega rekel. -Kakorkoli že, nimava denarnih težav.
Niti ne. Ni tako? Torej, kaj je še?
-Kaj je še? -Ne vem.
Nimam nobene…
Ljubezni. Nič, že več kot eno leto.
-Najbrž je težava v meni. -Ni to.
Samo izbirčna sva. Prav. Kaj še?
Ne vem…
Občutek imam, da sem vse zasral. Da sem bednik.
-Ni res, stari. -Prav, pa ni res.
Kaj bi rad? Samo na tvoja butasta vprašanja odgovarjam.
Prav.
-Si poguglal? -Sem. To počnem že štiri ure.
Same bedarije berem. Že ko berem, vem, da je bedarija.
"Mogoče bom našel kaj pametnega, če preberem še eno bedarijo."
-Kaj pa ta obtežena odeja? -Videl sem. 250 dolarjev.
Jebeš to. Svojo različico lahko narediva.
-Ne moreva narediti… -Obtežene odeje? Pa lahko. Boš videl.
Čakaj. Takoj se vrnem.
-Lezi. -Kaj pa govoriš?
Če se nočeš tako počutiti, moraš ukrepati.
-V sobo grem leč. -Preveriva, ali deluje.
-Lezi na tla. Poskusi. -Jezus.
-Lahko ne govoriš tega? -Oprosti.
-Lezi. -Bom.
Tako.
-Si resen? -Kako naj bi delovalo? Odeja je.
-Moja rama. -Oprosti.
-Je že bolje. -Zame ni, ampak to ni pomembno.
Bi se pogovarjala?
-Si manj tesnoben? -Ne.
Čakaj.
-Kaj delaš? -Trenutek.
Kaj?
Dodgersi igrajo.
-Zelo se potiš. -Ja, ker ne deluje.
Počakaj, da prime.
-Vstal bom. -Kam greš? Ne, ne boš.
-Čas za premislek rabim. -To moraš rešiti.
Po vsem, kar si rekel, te ne bom pustil samega.
Oprosti. Žal mi je, ampak tako bo. Ali obtežena odeja
ali pa povej, kako boš to rešil.
Živjo. Prišel sem na delavnico dihanja.
-Prva vrata desno na hodniku. -Na spletu piše, da plačaš, kolikor moreš.
-Je tako? -Ja.
Je to pet ali 20 dolarjev?
Seveda.
Hočem reči, ali so kakšne smernice.
-Ja. Plačaj, kolikor moreš. -Prav.
Ne vem, koliko je običajna cena za dihalne vaje.
Jaz tudi ne.
Prav. Rad bi plačal pošteno ceno.
Ne bi pa rad plačal preveč. Če me razumete.
Mi poveste, koliko plača večina?
Žal ne morem.
-Saj vas ne prosim kaj nezakonitega. -Prekršila bi etična načela.
Kaj, če počakam, da vidim, koliko bo plačal naslednji?
Bolj bi mi bilo všeč, če ne bi.
Prav.
Prav. Izvolite.
-Bi radi kaj nazaj? -Ne vem.
Živjo.
Oprostite.
Živjo, Chris sem.
Hvala vsem, da ste se odločili priti.
Te skupine še ni bilo in je nikoli več ne bo.
Bi nam povedali, kaj vas je pripeljalo sem?
-Živjo, Alice. Kaj se dogaja? -Ta teden sem bila zelo nesrečna.
-Tvoja snaha? -Med drugim. Moj kuža umira.
-Zelo žalostno. -Tako si odgovoril tudi prejšnji teden.
Še vedno je žalostno.
Še kdo?
Ja?
Pri intimnosti imam veliko zavor. Ker sem imel kaotično otroštvo.
Žal mi je. Jaz tudi. Ugotovil sem, da to delo pomaga.
Oprostite, zmeden sem.
Dvajset dolarjev sem plačal za to
in počasi dojemam, da sem plačal preveč.
Delo bo pomagalo, da ne boš več zmeden.
Še kdo?
Danes sem se počutila zelo samo.
Zdaj nisi več sama.
Prav, začnimo.
Prvih 20 minut bomo vdihovali v trebuh,
nato v prsi
in izdihnili skozi usta.
Ko boste pripravljeni, lezite na hrbet.
Naj vam bo udobno.
Zaprite oči.
Pa bomo začeli.
Prevedla Lorena Dobrila