Sveiki, zvana Džošua Kormens.
Jā, man šodien vajadzēs aizstājēju.
Sveiki, nosauciet savu ID numuru.
-Vai runāju ar cilvēku? -Jā.
Tiešām? Jūs neizklausāties pēc cilvēka.
Es esmu.
Labi. Šķiet, tas izklausījās cilvēciskāk.
-Nosauksiet ID numuru? -Jā. Atvainojiet, ARX875...
Nē. Tas ir grupas numurs.
Es saucu to numuru, kas rakstīts uz šīs te.
Kāpēc lai būtu vairāk par vienu numuru?
Es nezinu.
Atvainojiet. Labi, te būs: 4438...
Atvainojiet, 438-779AH.
Paldies. Ar ko es runāju?
Es pateicu savu ID numuru. Vai tas nepasaka, kas es esmu?
-Man jāpārbauda informācija. -Atvainojiet.
-Mani sauc Džošua Kormens. -Dzimšanas datums?
Klau, man šajā brīdī ir sāpes krūtīs,
un man ļoti strauji sitas sirds, un es nevaru normāli paelpot,
tāpēc es patiešām pēc iespējas ātrāk gribētu tikt pie ārsta,
jo, šķiet, man ir sirdslēkme
-un neesmu drošs, cik vēl ilgi… -Kormena kungs.
-…līdz stāvoklis kļūs nopietns. -Kormena kungs!
Jūsu dzimšanas datumu.
-Ārsta kabinets. -Jā.
Labdien, es, lūdzu, gribētu pieteikt vizīti pie dakteres Gorsijas.
Vai jūs pašlaik esat dakteres Gorsijas pacients?
Nē. Es dabūju vārdu no sava medicīnas tīkla
jeb… grupas vai situācijas, kā nu to sauc.
Dakterei Gorsijai ir brīvs pieraksta laiks 1. novembrī 10.30.
-Jums te jāierodas… -Atvainojiet...
-…15 minūtes iepriekš aizpildīt... -Novembrī?
Jā. Tas ir pirmais viņas brīvais laiks.
Tātad pēc diviem mēnešiem?
Vai viņa varētu mani pieņemt kaut kad vēlāk šodien?
Vai ir ārkārtas situācija?
Tāda ir sajūta.
Vai jūs varētu konkrētāk?
Jā... Es jūtos tāds kā ļoti satraukts.
Proti, esmu agrāk juties satraukts, bet šādi es vēl nekad neesmu juties.
Un uz brīdi man šķita, ka man būs sirdstrieka,
kas mana vecuma cilvēkam būtu dīvaini,
bet tas var notikt, es papētīju, tas ir iespējams, bet...
Jā, es nezinu. Man ir sajūta, ka vajadzētu kļūt labāk.
Nu, es gaidu, kad kļūs labāk, bet nekļūst.
Es īstenībā jūtos nedaudz sliktāk nekā iepriekš…
Ja šī ir ārkārtas situācija, lieciet nost un zvaniet 911.
Jā. Nē, es zinu. Man tikai bija sajūta, ka viņi dusmosies.
Jo ir...
Ir daudz cilvēku, kuriem ir daudz sliktāk nekā man.
Un tas nešķita pareizi. Tāpēc…
Ja jūs spējat braukt, varat doties uz neatliekamo palīdzību.
Jā, bet tas ir tik dārgi. Es nevaru to atļauties.
Man nav tik daudz.
Nezinu, ko lai jums saku.
-Jūs vēl tur esat? -Jā. Esmu.
Man tikai vajag palīdzību.
Vai mēģinājāt koncentrēties uz elpošanu?
Velns parāvis!
-Lūdzu, nerunājiet ar mani tā. -Zināt? Es normāli elpoju.
Es nevaru iet uz darbu, nevaru nosēdēt, nevaru padomāt,
bet es elpoju, sasodīts, tāpēc paldies par palīdzību!
Sveiks.
Tev dažreiz ir trauksme, vai ne?
Jā.
Tu kādreiz tai lieto kādas zāles?
Nu, esmu lietojis visu ko.
Zoloft, Celexa, Lexapro. Tās mani padarīja resnu.
Paxil, Xanax, atkal Paxil. Klonopin. Ativan...
Vai tev kādas no tām ir?
Tev ir trauksmes lēkme?
Varbūt. Es nezinu. Es īsti nezinu, kas tas ir.
Es mēģināju par to lasīt, bet, zini, internets ir...
Zinu, ka nekad neesmu tā juties. Vismaz ilgu laiku ne.
Kā tu jūties?
Laikam pārsvarā vienkārši nobijies.
Nobijies no kā?
No stulbām lietām.
Bet tad, kad tu to piedzīvo, tu nesaproti, ka tās ir stulbas, jā?
-Zini, ko tev, manuprāt, vajag? -Ko?
Apsēdies.
Ko?
Es šo sagatavoju īsi pirms tavas atnākšanas.
Te vēl ir puspudele svaiga zaļā priekš tevis.
-Čomiņ, tu zini, ka nelietoju. -Tu man tikko lūdzi zāles.
-Tas ir citādi. -Nē, narkotikas ir narkotikas.
Es tev lūdzu ārstniecības zāles.
Tici man, šis ir ārstniecisks. Var dabūt ārstnieciskās vietās.
Vai varu vienkārši dabūt Ativan?
Forši.
Labi, draudziņ.
Ei, drīkstu tev ko pajautāt?
Kāpēc vajadzēja trauksmes lēkmi, lai tu piestātu apsveicināties?
Pēdējo piecu gadu laikā knapi esam tikušies.
-Es ar tevi tikos pirms divām nedēļām. -Neskaitot to.
Es nezinu, vecais. Ko tu gribi, lai saku?
Vai es nepatiku Meganai?
Protams, patiki.
Viņa nekad nesmējās ne par ko, ko es pateicu.
Tas nenozīmē, ka tu viņai nepatīc.
Es tev iedošu sūda tableti, ja atzīsi, ka es viņai nepatiku.
Vecais, tu viņai patiki.
Kāpēc tev rūp, vai tu viņai patiki? Kāda starpība, kam patīc?
Tas ir stulbi... uztraukties, vai citam patīc.
Nē, nav gan. Zināmā mērā tikai tam ir nozīme.
-Labi. Godīgi? -Nu re.
-Tu izteicies par viņas dziedāšanu. -Zināju, ka tas pie vainas.
Es zināju. Velns, es zināju, vecais.
Zini, tas bija domāts kā kompliments.
-Zinu. -Kā es varēju zināt,
-ka viņai nepatīk Džuela? -Nu nepatīk gan.
Pateicu vienu lietu, un nu viņa mani ienīdīs uz mūžu?
Nu, diez vai viņu tas vairs uztrauc.
-Kad viņa pēdējoreiz par to runāja? -Nav ne jausmas.
-Nu, padomā. -Vismaz pirms gada.
-Bet jūs izšķīrāties pirms gada. -Jā.
-Tad viņa par to runāja? -Varu dabūt tableti?
Jā, lai būtu.
Velns. Šis ir Adderall. To tev nevajag.
Klau, vecīt, man jāpošas uz darbu,
bet tiešām prieks tevi satikt.
Mums vajadzētu atkal patusēt, drīz.
Jā. Noteikti.
Jā, zvana Džošs Kormens.
Varat apstiprināt sociālās apdrošināšanas numura pēdējos 4 ciparus?
Nē.
Tad diemžēl nevarēšu jums palīdzēt.
Klau, es pat nezinu, vai šī nav kāda krāpniecība vai...
Ja saņēmāt no mums e-pasta vēstuli,
tas nozīmē, ka jūsu VISA kredītkarte kādu laiku bijusi mīnusos
un mēs esam nolīgti ievākt maksājumu.
Jā, bet jūs varētu melot.
-Džoš, ticiet, es nemeloju. -Piedodiet,
jūs varētu mani, lūdzu, nesaukt vārdā?
Apdrošināšanas numura vietā
savu identitāti varat apstiprināt ar sava pirmā mājdzīvnieka vārdu.
Vēlaties darīt tā?
Es domāju.
Labi. Mistija.
-Pareizi. Tagad, Džoš... -Atvainojiet, es lūdzu tā nedarīt.
Piedodiet, mums jāievēro priekšraksti.
Labi. Turpiniet.
Džoš, saskaņā ar mūsu datiem, esat parādā Global Card Visa vairāk nekā 3000 $...
Global... Jā, redziet, man nav Global Card Visa.
Man nav tās kartes.
Šie ir ekonomiski grūti laiki mums visiem, arī man.
-Nē, jūs neklausāties. -Varbūt...
Jums ir nepareizais cilvēks. Tas neesmu es.
Džoš, jūs esat jūs. Kā tad ar Mistiju?
Varat pateikt pēdējās trīs lietas, kas ar karti apmaksātas?
Gelson's veikals.
Es tur neiepērkos.
Carlito's Way Cocktails.
Es nedzeru.
Chez Jay restorāns.
-Džoš? -Jā.
-Vai zināt Chez Jay un... -Jā.
-Esat tur pēdējā laikā bijis? -Nē, es tur neeju. Mans tētis iet.
Kā, lūdzu?
Domāju, iespējams, viņš ir atvēris karti uz mana vārda, kaut kas tāds.
Viņš tā reiz izdarīja, bet tas bija sen.
Džoš, jūs tiešām gaidāt, ka es noticēšu?
Zināt? Man no šī sākas trauksme, tāpēc es likšu nost.
-Lūdzu, nelieciet nost, Džoš. -Lai laba diena! Liels paldies.
ZIŅAS SVARĪGĀKAIS
KLIMATA KRĪZE IR DAUDZ SMAGĀKA, NEKĀ IEPRIEKŠ DOMĀTS
DŽENIFERE GĀRNERE SOCIĀLAJOS MEDIJOS PARĀDA SEVI NO JAUTRĀS PUSES
KORTNIJA, 30
LEKSIJA, 26
MONIKA, 36
MEGANA MANRO
"Vampīrsikspārņu mātīte
ir daudz sabiedriskāka nekā vampīrsikspārņu tēviņš."
"Vampīrsikspārņu mātītes dzīvo grupās pretēji vampīrsikspārņu tēviņiem."
"Vairumu laika viņas vada, cita citu apkopjot.
Tas nostiprina viņu attiecības."
"Jo vairāk sikspārņu kāda apkopj, jo vairāk viņai ir attiecību
un labākas ir izredzes izdzīvot savvaļā,
kur nevienam citam viņa nerūp. Beigas."
Tas bija lieliski, bērni.
Balstoties uz tikko dzirdēto, vai ir kāds jautājums par vampīrsikspārņiem?
Mendij.
Kā ir ar vampīrsikspārņu tēviņiem?
Viņi nomirst.
Viņi nekopj citus, tāpēc viņiem nav draugu.
Pretēji mātītēm.
Tad viņi ir vieni? Tā kā klejo?
Tieši tā.
Sveiks, Ken.
-Sveiks, Džoš. -Sveiks, vecīt.
-Tu gribētu, es nezinu... -Piedod, ko?
Es gribēju teikt, ja gribi iedzert kafiju...
-Piedod, vecīt, man jāiet. -Labi.
-Labi, atā. -Uz redzi.
-Tās ir kā sāpes? -Es nezinu.
Tu teici, ka tev bija sāpes krūtīs.
Jā, vakar man šķita, ka tā ir, bet es nezinu.
Sāpes krūtīs ir nopietna lieta, vecīt. Tev vajadzētu pārbaudīt...
Es nezinu, vai tas tiešām bija tas. Grūti saprast, kas ir īstenība.
Zini, tev vajadzētu vairāk sportot.
-Lieliski. Paldies. -Es tik tā. Visiem vajadzētu, ne?
Jā.
-Vecais, tu svīsti? -Te ir karsts.
-Nē, nav. -Jā, ir gan.
-Tev kaut kas kaiš. -Man nekas nekaiš.
-Tu izskaties slims. -Es neizskatos slims!
-Tu izskaties gan slims. -Nepārspīlē.
Es tev saku... ej paskaties uz sevi.
-Labi. Iešu paskatīšos uz sevi. -Jā, ej.
Jēziņ, es izskatos balts.
Tieši to es saku. Vecīt, tev jātiek ar to galā, brāl.
Man nav nekas jādara.
-Tā ir tava veselība. Nopietni. -Nav mana veselība.
-Pie vainas mana galva. -Ko?
Man ir trauksme, panika vai kas tāds. Abas. Es nezinu.
Kāda atšķirība?
Velns. Piedod.
Cik slikti ir?
Slikti.
Labi. Kā tev šķiet, kas tas ir? Ei! Kas to izraisa?
Es tev uzdevu jautājumu. Varam tikt galā.
-Mēs vienkārši runājamies. Kas to izraisa? -Es nezinu.
Labi. Tu saki, ka tev ir trauksme.
-Kas tev izraisa trauksmi? -Es nezinu!
-Velns. -Domā! Kas tevi satrauc?
-Viss. -Labi.
-Vari konkretizēt? -Nē, katra mana doma.
Domāju tā: "Vai aizslēdzu mašīnu? Iet pārbaudīt?
Bet ja nu paklūpu, iedams pārbaudīt?
Tad atstāt mašīnu neaizslēgtu?"
Oho. Domāju, mēs pārāk konkretizējām.
Kādas svarīgas lietas tevi satrauc?
Svarīgas? Es nezinu. Visa pasaule ir pilnīgi sadirsta.
Jā. Taisnība, vecīt.
Nē, tiešām viss ir sačakarēts. Neviens nevar to labot.
-Pat ja mēs mēģinātu, tas būtu kā apturēt… -Labi, tas nepalīdz.
Jā. Nē, es to redzu.
Visiem ir tādas sajūtas par pasaules pašreizējo stāvokli.
Tā ka tas nevar būt pie vainas. Ne? Kas vēl?
Es nezinu. Nauda?
-Jā. Bet tev ir gana, ne? -Nav gana. Ne gluži.
-Labi, es zinu. -Labi, bet...
Daudziem cilvēkiem ir mazāk naudas.
-Paldies. -Bet man nekad nebūs daudz naudas.
-Nuja. -Katra mēneša nopelnīto es iztērēju
īrei, ēdienam un benzīnam, un studiju aizdevumam.
Man ir veselības apdrošināšana, tas ir labi,
bet visu tā nesedz.
Zini, ja es smagi saslimtu, būtu pakaļā.
Beidz, savāktu tev naudu GoFundMe, vecīt.
Nē. Vari iedomāties, ka es sevi tā ielieku internetā un... Nē.
Nē, labāk aiziešu uz kādu nomaļu vietu un pielikšu punktu.
Ei, ei, ei. Ar tiem sūdiem nejoko, vecīt.
-Ko? -Nē, tas nav smieklīgi, velns.
-Beidz, es tā nedomāju. -Lūdzu, vecais. Nē, es zinu, bet...
Tu teici, ka gribi darīt sev galu, jo esi ļoti nabadzīgs.
-Neteicu. -Tā tu teici.
Lai ko tu teici, mums nav naudas problēmu.
Nu, īsti nav. Ne tā? Tad kas vēl?
-Kas vēl? -Es nezinu.
Man nav bijis…
mīlestības.
Nekā. Zini, vairāk nekā gadu.
-Domāju, man kaut kas kaiš. -Tev nekas nekaiš.
Tu tikai... Mēs tikai esam izvēlīgi. Skaidrs? Kas vēl?
Es nezinu.
Sajūta, ka esmu visu sačakarējis. Ka esmu pakāsējs.
-Tā nav, vecīt. -Labi, tā nav.
Ko tu gribi, lai saku?
Es tikai mēģinu atbildēt uz taviem sūda jautājumiem.
Labi.
-Mēģināji iegūglēt? -Jā. Es mēģināju iegūglēt.
Pēdējās četras stundas to vien daru.
Vienkārši lasu sviestu.
Un lasot es zinu, ka tas ir sviests.
Nodomāju: "Ja izlasīšu vēl vienu sviestu, varbūt atradīšu ko noderīgu."
Ko teiksi par smago segu?
Es redzēju. Tā maksā 250 $.
Nē. Pie velna. Varam uztaisīt savu versiju.
-Nav iespējams uztaisīt savu... -Smago segu?
Protams, ka ir. Skaties.
Nē! Paliec tur.
Paliec tur, es tūlīt būšu.
Apgulies uz grīdas.
Par ko tu runā?
Ja gribi justies citādi, mums ir kaut kas jādara.
-Es iešu atgulšos. -Ja nepalīdzēs - nepalīdzēs.
-Apgulies uz grīdas. Pamēģinām. -Jēziņ.
Vari tā neteikt? Ak dievs.
-Piedod. -Labi.
-Aiziet, apgulies. -Es guļos.
Nu re.
-Tu nopietni? -Kā tad tu domāji darīt?
-Es ne... -Tā ir sega.
-Mans plecs. Plecs. -Piedod.
Tā ir labāk.
Man ne, bet es te neesmu svarīgs.
Varbūt mums sarunāties.
-Trauksme mazinājās? -Nē, nemaz.
Paga.
-Ko tu dari? -Paga. Mirkli.
Ko?
Dodgers spēle.
-Tu esi tik sviedrains. -Jā, jo tas nemaz nepalīdz.
Tu pat vēl neesi pamēģinājis.
-Es ceļos. -Kurp tu?
-Es ceļos... -Nē, necelsies! Nē, kundziņ!
-Man vajag laiku pārdomām. Skaidrs? -Tev jātiek ar to galā.
Pēc visa tevis pateiktā es neatstāšu tevi vienu.
Ei! Ei, ei!
Klau. Piedod.
Piedod, bet tā tas ir, skaidrs? Vai nu paliec zem smagās segas,
vai pasaki, ko vēl darīsi, lai tiktu ar šo galā.
Sveiki, esmu ieradies uz elpošanas nodarbību.
Uz priekšu, pirmās durvis pa labi.
Labi. Un es internetā lasīju, ka var maksāt, cik spēj.
-Vai tā ir? -Jā, tā ir.
Forši, tad tie ir 5, 20 vai cik dolāri…
Protams.
Proti, vai ir kādas vadlīnijas?
Jā. Maksājiet, cik spējat.
Skaidrs.
Es nezinu, cik parasti maksā elpošanas nodarbība.
Es arī ne.
Labi. Nu es gribu samaksāt godīgu cenu.
Es labprāt nepārmaksātu. Saprotat, ko domāju?
Varbūt varat man pateikt, cik vairums maksā?
Atvainojiet. Es tiešām nevaru to darīt.
Kāpēc ne? Es jūs nelūdzu darīt kaut ko nelegālu vai…
Tā tiek pārkāptas ētiskās robežas.
Varbūt es pagaidīšu, un...
ienāks tas cilvēks, es redzēšu, cik maksās viņš.
Es labāk gribētu, lai jūs tā nedarāt.
Labi.
Labi. Tad… Lūdzu.
-Gribat atlikumu? -Es nezinu.
Sveiki.
Atvainojiet.
Sveiciens visiem. Es esmu Kriss.
Paldies visiem, ka nolēmāt šodien būt te.
Šī grupa nav pastāvējusi iepriekš. Tā vairs nekad nepastāvēs pēc tam.
Nu tā, vai kāds grib pastāstīt, kas viņu šodien šurp atvedis?
Sveika, Alise. Kā iet?
Man šī nedēļa bija ļoti drūma.
Jūsu vedeklas dēļ?
Cita starpā. Mans suns mirst.
Tas ir skumji.
To jūs teicāt pagājušajā nedēļā, kad jums pastāstīju.
Tas joprojām ir skumji.
Vēl kāds?
Ei, jā?
Man ir visādas aiztures intīmajā sfērā,
kas nāk no manas ļoti haotiskās bērnības.
Žēl to dzirdēt.
Man arī bija ļoti haotiska bērnība, un man šī elpošana ļoti palīdz.
Atvainojiet, šķiet, esmu tā kā apjucis.
Es... samaksāju par šo 20 $,
un es sāku domāt, ka samaksāju par daudz.
Šis palīdzēs atbrīvoties no tā apjukuma.
Vēl kāds?
Es šodien jutos ļoti vientuļa.
Vairs neesat.
Labi, nu tad sākam.
Apmēram pirmās 20 minūtes mēs elposim savā vēderā,
savās krūtīs
un tad izelposim caur muti.
Kad esat gatavi, atgulieties uz muguras.
Iekārtojieties ērti uz matracīša.
Aizveriet acis.
Un mēs sāksim.
Tulkojusi Laura Hansone