Hej, det er Joshua Corman.
I må finde en vikar i dag.
Goddag, må jeg få dit ID-nummer?
-Er du et menneske? -Ja.
Virkelig? Du lyder ikke som et menneske.
Det er jeg.
Okay. Det lød mere menneskeligt.
-Må jeg få dit ID-nummer? -Ja. Undskyld, det er ARX875...
Nej, det er gruppenummeret.
Det er det nummer, der står her.
Hvorfor er der mere end et nummer?
Det ved jeg ikke.
Undskyld. Her er det: 4438...
Undskyld, 438-779AH.
Tak. Hvem taler jeg med?
Kan du ikke selv se det?
-Det skal bekræftes. -Undskyld.
-Mit navn er Joshua Corman. -Fødselsdato?
Hør, jeg har smerter i brystet,
mit hjerte pumper, og jeg har svært ved at trække vejret,
så jeg vil tilses af en læge hurtigst muligt.
Jeg tror, det er et hjerteanfald,
-og jeg ved ikke, om det... -Mr. Corman.
-...bliver alvorligt meget snart. -Mr. Corman!
Jeg skal have din fødselsdato.
-Hos lægen. -Ja.
Goddag, jeg vil gerne have en tid hos dr. Gorcey, tak.
Er du patient hos dr. Gorcey?
Nej. Jeg fandt ham i sundhedsnetværket
eller... gruppen, eller hvad det nu er.
Der er en ledig tid den 1. november klokken 10:30.
-Mød op... -Undskyld...
-...15 minutter før, så... -November?
Ja. Det er en den første ledige tid.
Om to måneder?
Kan jeg komme til senere i dag?
Er det akut?
Det føles akut.
Kan du være mere konkret?
Ja. Jeg er meget nervøs.
Jeg har været nervøs før,
men aldrig på den her måde.
I et kort øjeblik troede jeg, det var et hjerteanfald,
hvilket er sært for en på min alder,
men det kan ske. Jeg har slået det op, og det er muligt.
Jeg føler, at jeg burde få det bedre.
Jeg venter på, jeg får det bedre, men det gør jeg ikke.
Det er faktisk blevet lidt værre.
Hvis det er akut, skal du lægge på og ringe 112.
Ja, men jeg var bange for, at de ville blive vrede.
Fordi...
Der er mange, som har det værre end mig.
Det føltes forkert, så...
Hvis du er i stand til at køre, kan du køre på skadestuen.
Det har jeg ikke råd til.
Så mange penge har jeg ikke.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
-Er du der stadig? -Ja.
Jeg har bare brug for hjælp.
Har du forsøgt at fokusere på dit åndedræt?
For fanden da!
-Tal venligst ordentligt. -Ved du hvad? Jeg har det fint.
Jeg kan ikke arbejde, jeg kan ikke sidde stille eller tænke,
men jeg trækker vejret, så tusind tak for din hjælp!
Hej.
Du har angst af og til, ikke?
Jo.
Får du medicin?
Jeg har prøvet alt.
Zoloft, Celexa, Lexapro. Det blev jeg fed af.
Paxil, Xanax, Paxil igen. Klonopin. Ativan...
Har du noget af det?
Har du et angstanfald?
Måske. Det ved jeg ikke. Jeg ved ikke, hvad det er.
Jeg har forsøgt at læse om det, men internettet er...
Jeg har aldrig haft det sådan før. Det er i hvert fald længe siden.
Hvordan har du det?
Jeg er bange.
For hvad?
Åndssvage ting.
Men det føles ikke dumt, når det står på, vel?
-Ved du, hvad du har brug for? -Hvad?
Sid ned.
Hvad nu?
Jeg gjorde den her klar, lige før du kom.
Der er stadig meget tilbage.
-Jeg er færdig med det. -Du har lige bedt mig om piller.
-Det er noget andet. -Stoffer er stoffer.
Jeg bad om medicin.
Ja, men det her er medicinsk.
Må jeg ikke bare få en Ativan?
Fedt.
Fint.
Må jeg spørge dig om noget?
Hvorfor skal der et angstanfald til, før du kigger forbi?
Vi har næsten ikke set hinanden i fem år.
-Vi sås for to uger siden. -Udover det.
Jeg ved det ikke. Hvad skal jeg sige?
Kunne Megan ikke lide mig?
Selvfølgelig kunne hun det.
Hun grinede aldrig af noget, jeg sagde.
Det betyder ikke, hun ikke kan lide dig.
Du får pillen, hvis du indrømmer, hun ikke kunne lide mig.
Hun kunne godt lide dig.
Er det ikke lige meget, om hun kunne lide dig?
Det er dumt at gå op i den slags.
Nej. På en måde er det det eneste, som betyder noget.
-Okay. Helt ærligt? -Sådan.
-Du nævnte det med hendes sang. -Jeg vidste det.
Jeg vidste det fandme.
Er du klar over, det var en kompliment?
-Ja. -Hvordan skulle jeg vide,
-at hun ikke kunne lide Jewel. -Det kunne hun ikke.
Så nu hader hun mig for evigt på grund af det?
Jeg tror ikke, hun tænker på det mere.
-Hvornår nævnte hun det sidst? -Aner det ikke.
-Tænk. -Det er mindst et år siden.
-I slog op for et år siden. -Ja.
-Så hun talte om det? -Må jeg ikke få den pille?
Jo, fint.
For fanden, det er Adderall. Det skal du ikke have.
Hør, jeg skal på arbejde,
men det var godt at se dig.
Lad os hænge ud snart.
Helt sikkert.
Det er Josh Corman.
Må jeg få de sidste fire cifre i dit personnummer?
Nej.
Så kan jeg ikke hjælpe dig.
Jeg ved ikke, om du prøver at snyde mig...
Hvis du har fået en e-mail fra os,
betyder det, at din VISA-regning ikke er blevet betalt længe,
og vi er hyret til at inddrive gælden.
Ja, men hvem ved, om du lyver?
-Josh, jeg lyver ikke. -Undskyld,
vil du lade være med at bruge mit navn?
Du kan også bekræfte din identitet ved at nævne navnet på dit første kæledyr.
Vil du foretrække det?
Jeg tænker.
Fint. Misty.
-Korrekt. Nå, Josh... -Jeg bad dig om at lade være med det.
Undskyld, jeg har et manuskript.
Okay. Fortsæt bare.
Josh, ifølge vores oplysninger skylder du Global Card Visa over $3000...
Jeg har ikke sådan et kort.
Alle sidder hårdt i det. Inklusive mig.
Du hører ikke efter.
Du har fat i den forkerte.
Josh, det er dig. Hvad med Misty?
Hvad er de sidste tre transaktioner på mit kort?
Gelson's.
Der handler jeg ikke.
Carlito's Way Cocktails.
Jeg drikker ikke.
Chez Jay's.
-Josh? -Ja.
-Er du bekendt med Chez Jay's og... -Ja.
-Har du været der for nylig? -Nej. Min far kommer der.
Undskyld?
Måske har han oprettet et kort i mit navn.
Det har han gjort før, men det er længe siden.
Og det skulle jeg tro på, Josh?
Hør, det her gør mig ængstelig, så nu lægger jeg på.
-Lad være med det, Josh. -Hav en dejlig dag. Tak.
KLIMAKRISEN ER MEGET VÆRRE END FØRST ANTAGET
JENNIFER GARNER VISER SIN SKØRE SIDE PÅ SOCIALE MEDIER
"Hun-vampyrflagermusen
er meget mere social end han-vampyrflagermusen."
"Hun-vampyrflagermus lever i flok, i modsætning til han-vampyrflagermus."
"De får tiden til at gå med at pleje hinandens pels.
Det er med til at opbygge fællesskabet."
"Jo flere, man plejer, jo flere venner får man.
Det øger chancen for at overleve i naturen,
hvor man er helt på egen hånd." Slut.
Det var flot.
Hvem har spørgsmål om vampyrflagermus?
Mandy.
Hvad med hannerne?
De dør.
De plejer ikke hinanden, så de får ingen venner.
I modsætning til hunnerne.
Så de er bare helt alene?
Præcis.
Hej, Ken.
-Hej, Josh. -Hej.
-Har du lyst til... -Undskyld, hvad?
Har du lyst til en kop...
-Beklager, jeg skal afsted. -Okay.
-Hej. -Ses.
-Har du ondt? -Det ved jeg ikke.
Du sagde, du havde brystsmerter.
Ja, det havde jeg i går, men jeg ved det ikke.
Det er alvorligt. Det skal du få tjekket.
Jeg ved ikke, om det var det. Det er svært at sige.
Du skal motionere noget mere.
-Tusind tak. -Jeg siger det bare. Det gælder alle.
Ja.
-Sveder du? -Det er varmt.
-Nej, det er ikke. -Jo.
-Der er noget galt med dig. -Nej.
-Du ser syg ud. -Nej, jeg gør ej.
-Det gør du altså. -Slap nu af.
Prøv at se dig selv i spejlet.
Fint, så gør jeg det.
Jøsses, hvor er jeg bleg.
Det er det, jeg siger. Du skal gøre noget ved det.
Det behøver jeg ikke.
-Det er dit helbred. Det er alvorligt. -Nej.
-Det er mit hoved. -Hvad?
Det er angst eller panikanfald. Eller begge dele. Jeg ved det ikke.
Hvad er forskellen?
Undskyld.
Hvor slemt er det?
Det er slemt.
Okay. Hvad tror du, det går ud på? Hallo! Hvad er årsagen?
Jeg spørger bare. Vi kan løse det her.
-Vi taler bare. Hvad er årsagen? -Pas.
Du siger, du føler dig ængstelig.
-Over hvad? -Jeg ved det ikke!
-Fandens. -Tænk. Hvad går dig på?
-Alt. -Okay.
-Kan du indsnævre det? -Nej. Det er alle mine tanker.
"Låste jeg bilen? Bør jeg lige tjekke det?
Hvad nu, hvis jeg snubler på vejen?
Skal jeg så lade den stå ulåst?"
Wow. Det blev lidt for snævert.
Er der nogle større ting, der går dig på?
Større ting? Hele verden er noget lort.
Ja. Det er sandt.
Systemet fungerer ikke. Ingen kan fikse det.
-Det er som at forsøge at... -Det hjælper ikke.
Det kan jeg godt se.
Alle har det på den måde.
Det kan ikke være det. Hvad ellers?
Det ved jeg ikke. Penge?
-Ja. Men det har du styr på. -Nej, ikke rigtig.
Jeg ved det.
Der er mange, som har færre end mig.
-Tak. -Men jeg bliver aldrig rig.
-Nej. -Jeg bruger alt, hvad jeg tjener,
på husleje, mad, benzin, studiegæld.
Jeg har en sundhedsforsikring. Det er fint,
men den dækker ikke alt.
Hvis jeg bliver alvorligt syg, er jeg færdig.
Så laver vi en onlineindsamling.
Nej. Kunne du forestille dig mig på sådan en side? Nej.
Så hellere gøre det af med mig selv.
Det må du ikke lave sjov med.
-Hvad? -Det er sgu ikke sjovt.
-Jeg mener det jo ikke. -Nej, men...
Du sagde, du ville slå dig selv ihjel, fordi du er fattig.
-Nej. -Det sagde du.
Uanset hvad har vi ikke pengeproblemer.
Ikke for alvor. Så hvad kan det ellers være?
-Hvad kan det være? -Jeg ved det ikke?
Jeg har ikke fået noget...
...kærlighed.
I over et år.
-Der er noget galt med mig. -Der er intet galt med dig.
Vi er bare kræsne. Hvad ellers?
Jeg ved det ikke.
Det føles, som om jeg har forspildt min chance. Jeg er en taber.
-Det passer ikke -Fint, så siger vi det.
Hvad skal jeg sige?
Jeg forsøger at svare på dine åndssvage spørgsmål.
Okay.
-Har du prøvet at google det? -Ja.
Jeg har ikke lavet andet de sidste fire timer
end at læse alt muligt nonsens.
Og jeg ved, det er nonsens.
"Hvis jeg nu læser lidt mere nonsens, finder jeg måske noget brugbart."
Hov. Hvad men den her tyngdedyne?
Den har jeg set. Den koster $250.
Nej. Glem det, vi kan lave vores egen.
-Du kan ikke lave din egen... -En tung dyne?
Selvfølgelig kan jeg det.
Bliv der.
Jeg er tilbage om lidt.
Læg dig ned.
Hvad snakker du om?
Hvis du vil have det bedre, må vi gøre noget.
-Jeg går ind på mit værelse. -Lad os nu prøve.
-Læg dig ned på gulvet. Kom nu. -Gudfader.
Hold op med at sige det.
-Undskyld. -Okay.
-Læg dig ned. -Jeg lægger mig ned.
Godt.
-Mener du det? -Hvad tror du selv?
Det er et tæppe.
-Skulderen. -Undskyld.
Det var bedre.
Ikke for mig, men det er vel ligegyldigt.
Måske skal vi tale sammen.
-Hjælper det på angsten? -Slet ikke.
Vent.
-Hvad laver du? -Lige et øjeblik.
Hvad?
Dodgers spiller.
-Du sveder helt vildt. -Ja, fordi det ikke virker.
Du har ikke givet det en chance.
-Jeg rejser mig. -Hov! Hvor skal du hen?
-Jeg rejser... -Nej, du gør ikke!
-Jeg har brug for at tænke. -Du skal tage det alvorligt.
Du skal ikke være alene efter det pis, du sagde.
Beklager.
Det bliver sådan her. Enten må du leve med tæppet,
eller også fortæller du, hvad du har tænkt dig at gøre.
Hej. Jeg skal deltage i åndedrætskurset.
Første dør til højre.
Okay. Jeg har læst, at man selv bestemmer prisen.
-Er det korrekt? -Ja.
Er det så $5 eller $20 eller...
Det er fint.
Er der en standard?
Ja. Betal, hvad du kan.
Okay.
Jeg ved bare ikke, hvad et åndedrætskursus plejer at koste.
Heller ikke mig.
Jeg vil gerne betale det, det koster.
Jeg vil bare ikke betale overpris. Hvis du forstår?
Kan du fortælle mig, hvad de andre betaler?
Beklager. Det kan jeg ikke.
Hvorfor ikke? Det er vel ikke ulovligt.
Det er etisk forkert.
Jeg kunne jo vente her
og se, hvad den næste betaler.
Det vil jeg helst ikke have.
Okay.
Okay, så... værsgo.
-Vil du have byttepenge? -Pas.
Hej.
Undskyld.
Hej, allesammen. Jeg hedder Chris.
Tak, fordi I er kommet her i dag.
Denne gruppe har ikke fandtes før, og den vil ikke findes igen.
Vil I fortælle, hvorfor I er kommer her i dag?
Hej, Alice. Hvad så?
Jeg har været helt nede i kulkælderen denne uge.
Din svigerdatter?
Blandt andet. Min hund er ved at dø.
Det er trist.
Det sagde du også i sidste uge.
Det er stadig trist.
Andre?
Ja?
Jeg har det svært med intimitet
grundet en meget kaotisk barndom.
Det er jeg ked af at høre.
Jeg havde også en kaotisk barndom, og det her har hjulpet mig.
Undskyld, jeg er en smule distraheret.
Jeg betalte $20 for det her,
og det går op for mig, at det nok var for meget.
Det her vil hjælpe dig med at fokusere.
Andre?
Jeg følte mig meget ensom i dag.
Det er du ikke mere.
Godt, lad os komme i gang.
I de første 20 minutter trækker vi vejret ned i maven,
ned i brystet,
og så puster vi ud gennem munden.
Når I er klar, lægger I jer på ryggen.
Find jer til rette på måtten.
Luk øjnene.
Og så går vi i gang.
Tekster af: Mads Moltsen