Bůh vám žehnej, teto Lydie.
Viděli jste…
-Víš, proč tu sochu postavili? -Abyste na nás vždy mohla dohlížet.
Ano. Svět inspirujeme svou záslužnou prací, Ágnes.
-Cítíš, jak děťátko kope? -Nemůžu se dočkat.
-Jsi mnohem dál než minule. -Chuldo!
Dosáhla jste s dívkami neuvěřitelného úspěchu.
Jsou úžasné!
Někde tam je váš budoucí manžel. Dnes večer se s ním seznámíte.
Pardon, slečno Mackenzieová. Odvolali mě. Prosím zastupte mě.
Garth se má stát velitelem. A pokud bude velitelem, mohl by být můj.
-Ať se neopováží mé dívky opít. -Promluvím s nimi.
Nepůjdeme se osvěžit?
-Bože, asi budu zvracet. -Je opilá.
Škoda, že tak slibná dívka to všechno zahodila.
Jako Pán Bůh požehnal Rút a Leu, požehnal i mě.
-Svou rukou mě učiní plodnou. -Budiž chvála.
Teto Lydie. Byla tvá očekávání splněna?
To těžko. Viděla jsem několik děvčat s alkoholem. Selhala jsi.
-Jak jsem měla… -Máš pořád hodně co dokazovat.
Teto Vidalo? Myslím, že nadešel čas probrat naši vizi budoucnosti.
Pochválen buď Pán Bůh.
-Ano, jistě. To bych moc ráda. -Omluvte mě, veliteli.
SVĚDECTVÍ
Tak, děvčata. Pospěšte si.
Už za svého života jsem předmětem zvědavosti.
Ne pro svět mimo Gileád.
Ale pro tyto dívky.
Bůh vám žehnej, děvčata. Pospěšme si.
Můžeš chvíli stát? Jsem z tebe nervózní.
-Klid. -Jak?
Proč? Co se děje?
Tety dnes rozhodnou o nápadnících.
Na každou obvykle dva až tři. Pak návštěvy a svatba.
Pak vězení na zbytek života.
To neříkej.
-Proč ne? -Avo, držení těla. Nezapomínej.
-Co už. Teď je to v Božích rukou. -Nebo tetiných.
Je v tom nějaký rozdíl?
Ágnes Mackenzieová
I když jsem pro ně záhadou, tyhle dívky nejsou záhadou pro mě.
Začneme, ano?
Jóšebu láká moc. Chulda chce bezpečí.
Ale Ágnes… Nevím jistě, po čem touží. Aspoň zatím.
Jejich osud je v mých smrtelných rukou.
Každé dívce, která projde těmito chodbami, vybírá manžela svobodná žena.
V tom je jistá ironie.
Škola to zase zrušila? Tenhle měsíc je to počtvrté.
Mně to nevadí. Mám ve třídě svinčík. Šikne se mi den na úklid.
Kdo měl koupit kafe?
-Vivian. -A Vivian je kde?
Jdeš pozdě. Přineslas kafe?
Něco se děje. Venku jsou nějací muži.
-Jsou ozbrojení. -To je divné.
-Keithe, chtějí s tebou mluvit. -Se mnou?
Dobře.
Co se děje?
-Ne! -Panebože.
Ruce vzhůru.
Předstupte!
Pokračujte!
Postupujte! Jdeme!
Odložte všechny věci.
Šperky, mobil, cokoli u sebe máte. Kabelky.
Všechno dejte do boxů.
Nebojte se, paní. Věci brzy vrátíme.
-Jdeme. Jdeme. -Polib si. Fajn.
Nesahej na mě.
-Kde jste… -Pohyb!
-Nezastavujte! -Hej!
Hej! Vy dvě!
„Susan Snyderová.“
Ty jsi ta těhotná?
Nesahejte na mě!
-Bez manžela, co? -Mám přítele.
Vezmi ji do skladu.
-Promiňte, kam… -Nic s tím nenaděláme.
-Pojďte. -Nesahejte na mě.
-Kam ji vedete? -Co se děje?
Co to dělá? Jen proto, že je těhotná?
-To nedává smysl. -Prostě…
Brzy bylo jasné, že došlo k převratu. Nucená změna vedení.
-První z mnoha. -Co se děje?
-Nikdo z nás nevěděl, co bude dál. -Co je to?
-Panebože. -Co s nimi dělají?
-Co se děje? -Co…
Co s nimi sakra uděláte?
Pusťte ji!
K zemi!
Oči Boží hříšnice vždy vidí.
Pusťte je!
Hříchy těchto žen je odhalily.
-To ne. -Zavři oči. Zavři oči.
Jeho rukou.
-Ne! Ne! -Seďte!
K zemi!
Sklapni! Vraťte se na místa.
Panebože! Dolů, dolů. K zemi.
To stačí! Hej!
-O Beku vyjádřil zájem velitel Maddox. -To je slibné.
Právě velitel Maddox dal Bece na plese alkohol.
A ty chceš jeho nepřijatelné chování odměnit?
Beka nemá jinou možnost. Bohužel…
Vidalo, možná by ses měla postarat o Chuldu.
Ještě neabsolvovala prohlídku.
Přiveď ji.
-Jsem připravená. -Pojď dál.
-Plod buď požehnán. -Ano, ano.
Sundej si spodní prádlo a posaď se.
Budiž chvála.
Mám z tebe takovou radost.
Sklapni a vstaň.
-Jdeme. -Neodvádějte ji.
Nesahejte na mě. Pusťte mě.
-Pohyb. -Prosím! Prosím!
Kam je vezou?
-Ne, ne! -Pojď se mnou.
Nemám šajnu.
Moje matka se mnou pořád nemluví. Od toho plesu.
-Nebyla to tvoje chyba. -Koho to zajímá?
-Co když skončí s velitelem z kolonií? -Tak skončím s velitelem z kolonií.
Beko, víš, že některé tvé kamarádky ve snaze zachránit tvou pověst riskovaly?
-Pověst zlobivé holky. -Sušená švestka žárlí.
-Jaká švestka? -Sušená.
Dívka, která nikdy nebude v zelené.
Děvčata, mám dobrou zprávu.
Naší drahé Chuldy se dotkla ruka Boží.
Je oficiálně v zelené a tuto sezónu je hodna.
Můžete slavit.
To stačí.
Chuldo, Pán Bůh ti dal příležitost
stát se ženou a dostat důležitou lekci.
Jaký by měl být trest za to,
že se dívka chová násilně k jiné dívce?
Takové dívce by měli svázat ruce a zbičovat je.
Správně.
Chuldo,
podrž Šúnemitiny ruce na stole.
Chuldo!
Učit ty dívky mi připomínalo recept na tuhý steak.
Tluč je palicí, marinuj a změkči.
To už jsem předtím viděla
-u mě i jiných žen. -Drž hubu a zůstaň v řadě!
Ruce pryč, kreténe.
Ne!
-Ne! -Pošli to dál.
-Vstávej! Pohyb! -Ne!
Každá si vezměte jeden. Vezmi si a pošli dál.
Jeden krajíc.
-Přinesu ti chleba. -Tak už nás zabij!
Některé chleba hladově zhltly,
ale já jsem se snažila, aby mi vydržel co nejdéle.
Žvýkání a polykání odvádí pozornost od točení se v kruhu.
A taky zabíjí čas.
-Řekl jsem, ať vstaneš! Vstávej! -Nevstanu. Kryju tě.
No tak!
Ne! Ne!
To nic.
Omlouvám se.
Proč?
To kafe. Byla jsem na řadě já.
-Co bych teď dala za kafe. -S mlíkem.
Teplým mlíkem.
Jsi zatraceně dobrá učitelka, Lydie.
Děkuju.
Ty taky.
Pošlete to dál. Každá jednu láhev. Tu máš. Pošli to dál.
Jen pár doušků. Nevíme, kdy bude další.
Jeden krajíc chleba, jedna láhev.
-Chceš chleba? Tady máš. -Pošlete to sem.
Jo, dám si.
Pošli to dál.
To s vaší kamarádkou mě mrzí.
Mě taky.
Rychle jsem zjistila, že mít v Gileádu přátele je přítěž.
Přináší to jen bolest a utrpení.
Tuhle lekci jsem se snažila předat i děvčatům.
Nejdřív mým služebnicím, pak mým vzácným květinkám.
Ale ne vždy to pochopily.
Ráchel, posaď se.
-Šúnemit, co tvoje ruce? -Fajn.
Sama bych Jóšebu plácla.
Možná byste s tím plácáním měly na chvíli přestat.
Slyšela jsem zprávy z ošetřovny.
Penny rodí.
-To je bezva. -Ne, Chuldo. Je moc brzy. Že jo?
Je to její třetí těhotenství. Předchozí nevyšla.
Pane Bože, dohlížej na Penny a její děťátko.
Ochraňuj je. Nabídni jim sílu, uzdravení a naději. Amen.
-Amen. -Amen.
-Vstávej. Vstávej. -Pomoc! Ne!
-Pusťte mě. Hned. -Uklidni se.
-Ne! Ne! -No tak.
Hej, uhni. Procházíme.
Panebože.
Misogynní tyrani, kteří otevřeně opovrhují ženami? Těch se není třeba bát.
Ale muži, kteří chápou sílu žen. Kteří ji chtějí ovládat, ne popírat…
Ti jsou nejděsivější.
Posadím se sama.
Dobrý večer. Nebo dobré ráno. Ztratil jsem přehled.
Jsem velitel Judd ze Synů Jakubových.
A dostal jsem za úkol takzvanou ženskou sféru.
Tedy určuji, kam bude každá z vás v tomto novém řádu patřit.
V jakém řádu? Nic nám neřekli.
-Padesát osm. -Myslíte můj věk?
-Ano. -Nikdy jste se nevdala?
Ne. Záleží na tom?
Šla jste na potrat.
Byla jsem mladá.
Víte, že tato forma vraždy se nyní trestá smrtí
a že zákon je platný i zpětně?
-Já děti miluju. Proto jsem šla učit. -Ano.
Ženám se dlouho tvrdilo, že mohou dosáhnout rovnosti
v profesní i veřejné sféře.
Nečekám, že segregaci přijmou, ale musí se přizpůsobit.
Je to přece Boží vůle.
Přežít tyto muže vyžaduje trpělivost…
a spojence, kdekoli je najdete.
Já osobně vaši práci obdivuji.
Divila byste se, kolik žen řeklo totéž, když seděly v této židli
a doufaly v lepší výsledek.
Mám návrh, který by mohl pomoct vašim výsledkům.
Co navrhujete?
Pokud věříte, že společnosti nejlépe slouží oddělené sféry mužů a žen,
neměly by být skutečně oddělené?
Jistě máte lepší věci na práci než řešit tak malicherné detaily.
Kdo bude dívky učit, jak se stát ženami?
A ženy, jak být lepšími ženami Božími?
Umět delegovat je jen jednou z mnoha ctností Božích.
Vstávej! Pohyb!
Měl někdo nějaké dodatečné dotazy?
Ne, ale co když se někdo zeptá na původ Ágnes Mackenzieové?
Je to dcera služebnice. Na tom není nic ostudného.
Ne ledajaké služebnice.
Nejsme tu, abychom soudily. To je Boží výsada.
Naším úkolem je zabránit možnému krvesmilstvu,
aby se dětem Gileádu dařilo. Rozumíme si? Táhneme teď za jeden provaz?
-Bůh vám žehnej. -Bůh vám žehnej, veliteli.
To je ale překvapení.
Mohu vám s něčím pomoct?
Někteří velitelé byli kvůli protiútoku na Mayday posláni na frontu.
Tito muži by měli být do příští sezóny vyřazeni ze hry.
Děkujeme, veliteli.
Vaše vedení je pro sňatky našich dívek zásadní.
Veliteli, jak se má vaše drahá žena? Prý má komplikace.
Je těžké být doma a sledovat to.
No tak. Není třeba se rozptylovat ženskými problémy. Nemyslete na to.
Ano. Asi máte pravdu, teto Lydie.
O všechno se postarám. Copak mi po všech těch letech nevěříte?
Pozor, děvčata.
Tělesná výchova skončí po dvou zazvoněních.
-Nezapomeňte se po cvičení protáhnout. -… 48, 49, 50.
-Dobře. -Ještě jednou, děvčata.
Ágnes, teď ty.
Ágnes?
-Promiň, jsem roztěkaná. -Nepovídej.
To je na prd.
Za pár týdnů budete pryč a já tu pořád budu sama.
-Měsíčky jsem neplánovala. -Koho to zajímá? Kdo by se chtěl vdávat?
Beko, začínáš mluvit z cesty.
Po tom, co se stalo na plese, by ses měla vydat na milost tetě Lydii.
Při troše štěstí nedostanu žádné nabídky. A můžu tu zůstat s Šúnemit.
Co je to s tebou?
Jde o všechno. Některé dívky by za vhodného nápadníka daly cokoli.
Cože?
Ágnes.
Dobře, další skupina.
-Jsi na řadě. Kolena výš, prosím. -Ágnes.
Jsem zamilovaná.
A je to hrozné.
Do koho?
Do Gartha. Mého strážce.
Jak víš, že ho miluješ?
V jeho blízkosti mě polévá horko. Na kůži, na tvářích.
A taky v břiše.
Už ses tak někdy cítila?
Ne.
Ale přeju ti to.
Není ani hoden.
Pravda, ale…
Aspoň jednou se tak můžeš cítit, ne?
I to je požehnání.
Ágnes Mackenzieová, neměla bys spěchat do třídy?
Ano, teto Lydie.
Mohu ti s něčím pomoct?
Ano, teto Lydie. Možná.
-Mám otázku. Respektive prosbu. -Prosbu?
Se vší úctou, teto Lydie. Vážně.
Tak dobře.
Můj strážce, co projevil odvahu v autobuse
-toho dne, kdy Mayday… -Já vím.
Brzy z něj udělají velitele.
Myslela jsem, že byste ho mohla učinit hodným…
už tuto sezónu. Možná ho Pán Bůh ochránil z toho důvodu.
Promyslím si to.
Děkuji, teto Lydie, za vaši laskavost.
-Buď chvála. -Teď do třídy. Zpoždění zavání lajdáctvím.
Jdi v milosti.
Tohle je pro ty dívky poslední den dětství.
Nevinnost se dá ztratit mnoha způsoby.
Slečno Clementsová. Osvěžila jste se.
Pokud se k nám přidáte, musíte dokázat, že to myslíte vážně.
-Jste na to připravená? -Ano.
To ne. Ne. Prosím. Prosím. To nemůžu.
-Ne, prosím. Já… -Aby bylo jasno. Ti, kteří nejsou s námi…
jsou proti nám.
Tak co si vyberete?
Prosím, Bože. Pomoz mi.
Pomoz mi.
Prosím.
Ne.
Oči Boží hříšnice vždy vidí.
Hříchy těchto žen je odhalily.
Ať jsem byla jakkoli odhodlaná, po několika dnech jsem ztratila přehled.
Přehled o mém odhodlání.
Teď mi šlo jen o přežití.
Prosím, nechci umřít. Prosím.
Lydie, nedělej to. Prosím.
Jeho rukou.
Chuldu máme vyřešenou. Zbývá jen pár volných míst.
Kteří velitelé zbývají?
Chci přidat ještě jednoho. Gartha Chapina.
-Strážce? -Není hoden.
Ale brzy bude.
Ano, ale jiní velitelé slouží Gileádu mnohem déle.
Jak víte, muži slouží Gileádu mnoha způsoby.
No tak, vyklop to.
Jistě jste to slyšela.
I když Pán Bůh přináší zármutek, projeví soucit,
protože dobrovolně nikomu neubližuje.
Jeho slova budiž pochválena.
Je čas přehodnotit možnost služebnice?
To už není vaše doména.
Pořád vám ji mohu zařídit. Samozřejmě jen mezi námi.
Ještě ne.
Až budete připraveni, můžete se na mě spolehnout.
V mnoha ohledech, drahá teto Lydie.
Jste vzácnější než drahokamy.
Budiž chvála.
Byl jsem fénix, který povstal z popela? Nebo jsem byla šváb?
Už jsem si nebyla jistá, ale byla jsem naživu.
Slečno Clementsová, prosím.
Musíme vybrat uniformu pro naše nové učednice.
Vaše nové učednice.
Moje?
Myslel jsem, že si budete chtít vybrat.
Tahle.
Je trochu hrubá.
-Možná nebude nejpohodlnější. -Ne, to jistě nebude.
Na světě, jak jsme ho znali, mě drásal
důraz na pohodlí, lehkost, vymoženosti.
Byli jsme namyšlení a rozmazlení.
Pennyino děťátko je teď u Pána Boha.
Požehnáni jsou truchlící, neboť budou utěšeni.
Jak rychle lidé zapomínají, že bez práce nejsou koláče.
Chudák Penny.
Protože semínko se musí probojovat hlínou, aby se ukázalo na slunci.
Chuldo, tohle jsem ti vyšila.
-Vážně? -Ne, pro sebe. Pro štěstí.
Ale zatímco čekáš na nápadníky, může se ti hodit.
Jen mi trochu štěstí nechej.
Tak já pojedu.
První schůzka u krejčího kvůli zeleným šatům.
A pak mi tvůj táta vybělí zuby. Ahoj.
Bůh vám žehnej, Ágnes.
Uvidíme se zítra.
Ahoj.
‑Pán Bůh nás dnes postavil před výzvu, že? ‑Snad jsme hodny jeho darů,
i když se zprvu jako dary nezdají.
Vím, že my tety někdy šetříme chválou,
ale musím říct, že jsi příkladným perlovým děvčetem.
-Dnes a pořád. -Jsem vděčná za možnost sloužit Bohu.
Zvlášť po mých předchozích nerozvážnostech.
Chvíli trvá, než si na Gileád zvykneš. Taky jsem dělala chyby.
Vy nejste z Gileádu?
Odkud jste?
Všichni jsme ze stejné Země, prach v prach.
Ale jak jste skončila v Gileádu? Jak jste se stala tetou?
Drahá, musíš mít nějaké poslání. Vyslyšela jsem své a odpověděla.
Dalo by se říct, že jsem byla první perlové děvče.
Odnesu to já.
Zkontrolovaly jsme všechny pokrevní linie.
Všechny sňatky jsou čisté jako lilie.
-Ano, teto Lydie. -Myslím, že je čas na oslavu.
Každá sezóna přináší vlastní překážky a tato sezóna není žádnou výjimkou.
Ať se naše dívky uzavřou posvátná manželství, jak zamýšlel Pán Bůh.
-Plod buď požehnán. -Kéž Bůh dopřeje.
Je čas představit nápadníky rodinám dívek.
Jakou lahodnou zprávu to obdrží.
Snažily jsme se ty dívky co nejlépe naučit, připravit je.
Ale zatím nevědí, že život je dlouhý.
Brutální realita nastane, když člověk musí vytrvat.
Když vít co udělal a co se stalo, když jen přihlížel.
Ale máme na výběr? Vytrvat je jediná možnost.
Vládnu ženské straně jejich iniciativy železnou pěstí
v kožené rukavici ve vlněném palčáku.
Slíbila jsem, že ty dívky naučím stát se ženami,
ženami Božími.
Ale dala jsem další slib.
Po tom, co se stalo mým dívkám u Jezábel, po pádu Bostonu,
poté, co mě začala svědit oprátka kolem krku,
jsem přísahala, že všechno a všechny zdokumentuji.
Ano, tety měly zvláštní privilegium. Směly psát.
Jediné ženy v Gileádu, které směly.
Judd Paní Jensenová – vražda
A o čem jsem psala?
Jestli jsem zaznamenávala činy slabochů a příliš mnoha žen?
To nebylo dovoleno.
To mohlo svrhnout ty muže, které nás na základě Boží vůle vedli.
Zkažené a zakrvácené otisky minulosti musí být vymazány
pro morálně čistou generaci, která jistě přijde.
Ale mezi těmito krvavými otisky jsou i ty naše
a nedají se tak snadno vymazat.
Bůh ochraňuj tyto dívky,
protože já to nejspíš nedokážu.
České titulky: Lenka Miller