EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Hun har ikke bevæget sig.
Er du sikker? Jeg kan ikke lide det.
Heller ikke her.
Vi diskuterer ikke, men jeg forstår bare ikke, det er en del af legen.
Folk bør ikke bløde, når de leger.
Åh, se.
Der kommer hun.
Blev du opslugt lige før?
Hvor var du henne, hvis jeg må spørge?
Hvorfor ikke?
Hun er vores ven.
-Nej! -Hun er bekymret. Se.
Hun kan ikke høre jer.
Det er bedst, hvis I selv fortæller hende det.
Kom nu, hun er bange.
Hvad er der galt, Miles?
Som sagt
føles det forkert.
Du ved…
…livet er lidt sært på den måde.
Af og til
kan rigtigt virke forkert og omvendt.
Men det er forskellen på børn og voksne.
At se helheden. Du kan se den.
Det ved jeg godt.
Som fuglen i skolen.
Ser du…
…det føltes forkert,
men det fik dig hjem til Flora, og det behøvede hun.
Du gjorde det nødvendige for at passe på Flora.
Det er ikke det samme.
Du godeste, nej. Nej.
At hjælpe nogen tie er slet ikke det samme som fuglen.
Men du har intet gjort galt.
Ingen af jer.
-Intet galt. -Hun er såret.
Nej, hun er uskadt. Hun er bare…
…bange.
Hun ved ikke endnu…
…der ikke er noget at frygte.
Vær nu ikke bange.
Kan du ikke lade hende opsluge? Af noget godt,
indtil hun har det lidt bedre.
Hvor vil du gerne hen?
Hvis du kunne vælge alt. Det bedste, du kan huske.
Så enkelt er det ikke, Flora.
Hvorfor ikke?
Hun har jo aldrig drømmehoppet før, vel?
Det kræver lidt øvelse.
Husker du?
Hun er meget klog.
Hun lærer hurtigt.
Hurtigere end mig, tror jeg.
Det er anderledes, Flora.
Det er ikke helt det samme.
-Uvurderlige arvestykker. -Det…
Altså, det…
Uvurderlige arvestykker. De er ikke væk, de er stjålet.
Det er…
-De er ikke væk. -Jeg mener, det…
-De er stjålet. Jeg…
-Uvurderlige arvestykker. -Becs, du glider. Bliv hos mig.
Becs!
Det er okay.
Det er okay, børn. Hun drømmehopper bare lidt.
Hun kommer tilbage.
Det vigtigste er,
at vi skal finde ud af,
hvad vi skal gøre med vores ven her.
Hun kunne give os mange problemer, ikke?
Så vi må finde ud af…
…at hjælpe hende,
men måske også sørge for, at hun også kan drømmehoppe.
Ønsker I hende ikke det?
At hun lærer det?
Nej!
Det er ikke altid særligt praktisk,
og jeg bryder mig ikke om det,
når det sker uventet,
men de andre gange er det så pragtfuldt.
Du vil synes om det.
Men…
…der er forskellige slags, ikke?
Det er Hannah ved døren.
Okay, Miles, du skal sige præcis det, jeg siger.
Hvad?
-Når hun banker igen, skal du… -Banker?
…igen, skal du tale til hende, men ikke åbne døren,
og du siger præcis det, jeg siger.
Jeg kan ikke høre noget. Nogen banken, altså.
Nej.
Han hopper væk.
Hvad skal vi gøre?
Vi ved aldrig, hvornår du kommer tilbage.
Nej.
Er det alt?
Efter al den tid
er det alt, du har at sige.
Og se der.
Se dig lige.
Og se her.
Er du ude?
Jeg er ude.
-Hvor længe denne gang? -For evigt.
De ville vel sige, jeg er kureret.
Det gjorde de. De sagde, jeg er kureret og fri.
Der var ikke meget galt fra begyndelsen, men her står vi nu.
Hvad vil du, mor?
Bare have lidt hjælp.
Jeg vil starte forfra.
Det er svært.
Og lægerne giver ikke en noget.
End ikke en seddel.
Intet, der siger, man er rask.
Petie, jeg er bange.
Kan jeg ikke få mit eget sted…
…kan jeg ikke finde et arbejde…
…så har jeg ikke mange muligheder.
Og hvor går jeg hen, hvis ikke til din far?
Han sendte dig herhen, ikke?
Han ville myrde dig, hvis han kunne.
For det, du gjorde mod ham.
For det, jeg gjorde mod ham?
Han siger det hele tiden.
For det, jeg gjorde mod ham?
Jeg sagde bare, jeg helst ikke ville gå til din far.
-Efter det, han gjorde? -Eller på gaden. Hvad gør jeg?
Øvede I det her sammen?
Hvor skal jeg tage hen?
Til din far?
På gaden?
Til din chef?
Afpresser du mig?
Lord Henry Wingrave, formoder jeg.
Utroligt, hvor langt du er kommet.
Han kørte dig op, og nu afpresser du mig.
Han kender sikkert ikke din straffeattest fra din ungdom.
Den er lukket, ikke?
Hvor sært, han ikke kender til den.
Jeg har ingen penge, mor.
-Åh, er du ikke rig, Petie? -Nej.
Du arbejder bare for en rig, hvad?
Undskyld, hvis jeg tog fejl.
Uvurderlige arvestykker. De er ikke væk, de er stjålet.
Beklager. Væk og stjålet er det samme, når jeg taler.
Men stjålne arvestykker er nok det mindste af det, frue.
Hvad mener du?
Mr. Wingrave bad os skrive fuld rapport, og det lader til, mr. Quint var tyvagtig,
og han begik så også underslæb.
Naturligvis.
Sagde han noget til dig, Rebecca? Den mindste ledetråd?
-Havde han grund til at betro sig til dig? -Tja…
…vi var…
-Altså, jeg var… -Forstået. Så gjorde han?
Jeg…
Kom nu, Rebecca. Ved du noget, må du fortælle ham det.
Nej, han … Han sagde…
Han nævnte noget med at have penge.
Bare en smule penge, måske? En kvart million pund?
-Hvad? -Nej.
-Han bad mig bare pakke. -Pakke?
-Ja. Vi skulle til Amerika sammen. -Det lyder skønt.
Han sagde bare, han havde en plan, og vi skulle bo sammen i Staterne.
-Gav det mening for dig? -Jeg vidste…
På en butlerløn?
Han er ikke butler.
Undrede du dig slet ikke?
Nej. Ikke som, når du siger det nu.
Er du vis på, han ikke sagde, hvor pengene kom fra?
-Nej. -Du er ikke sikker, eller han sagde intet?
Det sidste.
Ikke engang til sin kæreste? Bare "pak en taske". Ingen forklaring?
Jeg kan ikke hjælpe.
Han ville have fortalt dig det, hvis han brød sig om dig.
-Nej, han… -Elskede dig.
-Han ville sige mere. -Han ville ikke…
Men nu forlod han dig jo.
Han ville ikke stikke af!
Du har ret.
-Miles, du skal være i din seng. -Jeg kunne ikke sove. Jeg…
Jeg tror aldrig, jeg sover igen, faktisk.
Jeg hørte, hvad politimanden sagde, før han gik.
-Flora og jeg lyttede på trappen. -Tænk ikke på det, okay? Gå i seng igen.
Du har ret. Han stak ikke af.
Vi sagde det til Hannah og politimanden. De troede os ikke.
Troede ikke på hvad?
Det med uhyret.
Det uhyre, der tog ham, og det var frygteligt, og vi troede, han…
Men han er her stadig,
så det er faktisk okay.
Han bad mig sige, du ikke skal bekymre dig.
Så bare rolig.
Han er her stadig.
Miles?
Miles!
-Brug dog røremaskinen. Spar på knofedtet. -Røremaskinen? Ligner jeg en amatør?
Den ødelægger glutenmolekylerne, kæreste Hannah.
Gør den? Ikke glutenmolekylerne.
Bagning er bare kemi.
Tja, det er gulvvask også.
En del klorin, to dele vand og en masse skønt opvaskemiddel
med citronduft, naturligvis.
Seriøst, brug nu bare røremaskinen.
Hvad er det?
Dej.
Rå dej?
Skønt, jeg er hundesulten.
Man må ikke skynde på genier, Jamie.
Røremaskinen ødelægger glutenmolekylerne. Det må ikke ske.
Gud hjælpe os alle, hvis de ikke er i topform.
Får du en af Owens kokke-fysik-timer igen?
Ja, et skønt foredrag.
Det er kemi.
-Helt afgjort. -Hvad er det?
Hej, Rebecca, skat.
Frokosten kommer sent i dag. Noget med glutenatomer.
Jeg siger det til børnene.
Bliv dog og få en kop te med?
Vandet er stadig varmt.
Børn kan være alene i et kvarter.
Jeg er ikke tørstig.
Jeg trækker lidt frisk luft. Det er varmt i dag, ikke?
Hvordan går det?
Kom du for at håne mig?
Sige, du havde ret om ham?
Ikke bare en lort, men en tyv, faktisk.
Er det det, vi har gang i?
Jeg vil ikke tale om ham.
Nogen bør fortælle dig, at det her er dit øjeblik.
Et øjeblik, du har ventet uendeligt på.
Nu er det her, og du har for travlt med at mukke til at se det.
Det ville jeg bare påpege.
Det ville jeg selv ønske.
Hvad snakker du om?
Tag hen og tal med vores fantomchef.
Sig, du vil i lære hos ham.
Alt det drama?
Quint? Det urimelige i det hele?
Han kunne hjælpe dig nu.
Få dig på advokatsporet igen.
Tilbage til det mål, du nu havde, før du anede, hvad en Peter Quint var.
Det er…
Beklager, du er så såret.
Det fortjener du ikke.
Trist, det er sådan.
Og er der noget, jeg kan gøre for at hjælpe,
så sig til.
Jeg gør det med glæde.
Tak.
Becs.
Hvad…
-Hvor fanden har du været? -Vær stille.
Du sagde, du kom tilbage. Bad mig pakke.
-De hører dig. -Godt! De bør høre mig.
De bør ringe til politiet. Du stjal.
-Jeg… -Du stjal fra dem.
Og var jeg taget med dig, havde jeg været medskyldig.
Du havde gjort mig kriminel, og jeg ville intet have anet.
-Sådan er det ikke. -Du rejste.
-Nej. -Ikke engang en seddel.
-Jeg har aldrig… -Hvad? Aldrig elsket mig.
-Talte aldrig sandt. -Jeg rejste aldrig.
Jeg var her
hele tiden,
men jeg kunne ikke…
Du måtte ikke se mig med det samme. Jeg måtte finde en måde, så…
…så du kunne se mig.
Det må du kunne gøre bedre.
-Meget bedre end det. -Becs, kom ikke…
-Hvad er der? Er du bange for, jeg slår? -Nej.
-Fortjener du ikke det? Det gør du, Peter. -Hør nu bare efter! Bare et øjeblik.
Jeg har aldrig forladt dig, Becs.
Det ville jeg ikke gøre.
Jeg ville ikke rejse uden dig, og jeg gør det ikke nu. Derfor er jeg her.
Undskyld.
Undskyld, vi var adskilt.
Jeg ved ikke hvor længe. Jeg…
Jeg ved ikke, hvor længe det var…
Hvad betyder det?
-Det her vil gøre dig oprevet. -Oprevet?
-Åh, jeg er langt mere end blot oprevet. -Vær sød
at række hånden frem.
Hvad?
Hvorfor?
Ræk hånden frem.
Og vær sød…
…at tænke på…
…den ting…
…det eneste…
…der kunne holde mig væk fra dig.
Jeg…
Må vi gå, miss Jessel?
Miss Jessel?
Rebecca?
Er du stadig hernede?
Er du okay?
Ja, det tror jeg.
-Børnene sover. -Det ved jeg.
Jeg er bekymret for dig.
Jeg har det fint.
Brøker, hvad?
Åh, ja.
Jeg hadede dem som barn.
Flora…
Hun er ret god til dem.
Du ved,
en ven fortalte mig engang noget om brøker og…
…sorg over et brud.
Matematikken i det.
Hvor lang tid det tager at sørge.
Hvad var resultatet så?
Halvdelen af forholdets længde.
Halvdelen?
For at komme over det.
Halvdelen af forholdets længde, så for dig…
Det er faktisk ikke så længe, vel?
Ikke alt kan gøres halvt,
vel?
Du har ret.
Peter.
Peter?
Kors, det var svært for mig ikke at gå herop hele dagen.
At vide, du er heroppe, og jeg dernede, er tortur.
Det ved jeg.
Jeg ser dig i klasselokalet.
Jeg ville ikke risikere det.
Jeg har tænkt.
Hvad, hvis…
…vi stadig gjorde det?
Gjorde hvad?
Tog til Amerika.
Jeg ved det, men…
…vi gør det, og folk må tro, jeg er en skør krampe, der taler med luften,
men så var vi da sammen.
Jeg kan ikke forlade Bly.
Jeg kan ikke komme væk fra grunden.
Jeg går og løber, og i det sekund…
Når jeg når kanten af grunden, er jeg lige her igen.
Indenfor. Præcis der, hvor det…
Vil du sige det nu?
Hvordan det skete?
Nej.
Du er lige der.
Lige der, og jeg kan ikke røre dig.
Jeg kan ikke lugte eller mærke dig. Det er ikke fair!
Det er sgu ikke fair!
-Du er lige her. Jeg kan høre… -Du må være stille, Becs!
Becs?
-Kom nu. -Peter?
-Hvad fanden? -Hvad? Hvor var jeg? Hvad skete der?
Det ved jeg ikke.
-Hvad fanden? -Hvad er det? Kan du høre det?
Jeg var … Pludselig var jeg et andet sted.
Hvad er det bankeri?
-Hvad har du gjort ved mig? -Hvad er det?
Åh nej.
Er det alt?
Du er tilbage igen.
Og se der.
Se dig lige.
-Se her. -Så er det nok.
Så er det nok.
Tilbage.
Tilbage. Jeg må tilbage.
Hvor har du gemt dig?
Gemt mig?
Du ser bedre ud nu. Har du talt med Henry?
Henry?
Om at arbejde for ham i London, som vi talte om.
Hvordan kunne jeg glemme det? Ja.
Jeg ringede til ham.
Jeg troede, du ville tage ind og tale med ham.
Jeg ændrede mening.
-Nå? -Nå, hvad?
Hvad sagde han?
Bare…
…at han vil overveje det.
Overveje det?
Virkelig?
Nar.
Han skylder dig det.
Er du okay?
Ja.
Det virkede ikke.
Nej.
Må jeg prøve at gøre det?
Peter kom ikke for at finde hende.
Han efterlod hende ved Blys skel.
Hold op, Miles!
Det skel, de ikke kunne krydse sammen.
Miss Jessel. Miles, stop!
Og selvom hun ikke nød at spilde tiden på at være gemt væk,
havde hun i det mindste selskab.
Hans selskab.
Peter?
Peter.
Becs.
Hvor fanden var du? Der er gået næsten en uge.
Undskyld, jeg…
Jeg har lært. Jeg har…
…udforsket.
Hvad? Hvor?
Her på Bly.
Jeg har set ting. Jeg har set…
Stoler du på mig?
Du skal stole på mig, for jeg har en plan.
En plan, så vi kan være sammen.
Og røre hinanden
og smage hinanden.
Så…
…disse små
bump, når jeg er indenfor…
Jeg kan ikke lide dem. Blive skubbet ind i et minde.
Det kan jeg heller ikke. Du skubber mig…
-Ikke med vilje. -Nej.
Men sagen er, det er…
Det er midlertidigt. Et kort sekund.
Men måske er der en anden måde.
En måde…
…så vi virkelig kan være sammen.
Helt sammen.
Hvordan?
Det er lige det.
Det er som de andre gange. Som de…
…små glimt, men hvis det virker, så…
Virker det, kan det holde evigt.
Vi to kunne…
…leve sammen.
Jeg forstår det ikke. Hvordan?
Meget enkelt.
Nok meget enklere, end du tror, men…
…det kommer an på dig.
Det er op til dig.
Det er derfor, de…
…små glimt ikke holder. Derfor bliver jeg skubbet ud, fordi…
…du ikke inviterede mig ind.
Du skal bare beslutte, at det er for evigt.
Permanent.
Jeg…
Hvordan skulle jeg…
-Hvad… -Det ved jeg ikke. Jeg…
Jeg ved det ikke præcist, men jeg tror, det bare…
Det er vist bare dig…
…og mig…
…der bliver til os.
Det er dig.
Det er mig.
Du tager dig af mig, ikke?
Selvfølgelig.
Så vil vi være sammen? Vi deler det hele. Ligestillede.
Det lover jeg.
Jeg elsker dig, Peter.
Jeg elsker dig, Becs.
Det er dig.
Det er mig.
Det er os.
Er du okay?
Ja, bare…
Lad mig vise dig, hvor smuk du er.
-Må jeg se? -Nej.
Kom nu.
Kom her. Vend dig om. Kom her.
Jeg er…
Jeg er opslugt igen, ikke?
-Jo. -Jeg…
Jeg troede, vi ville være sammen.
Men det er vi jo.
Peter.
Han lovede, de ville være ligestillede.
Men hun var i sikkerhed
opslugt af et minde om dem,
hvor de kunne være sammen.
Og han var her, alene.
Og han havde levet for meget af sit liv alene.
Det er os, Becs.
Nej!
Hej, Flora.
Hvad laver…
Fuck.
Okay. Du er okay.
Du er okay.
Hvis er det?
Henry sagde, du måtte få den.
Det krævede overtalelse, men jeg kan være overbevisende.
Du kan være overbevisende.
Se, sådan en pels…
…skal mærkes på huden.
Det skal den.
Mindst én gang i livet.
Det er mageløst.
Nej.
Ikke det her, vær sød.
Lad mig vise dig, hvor smuk du er.
Åh nej.
Ikke det her. Ikke dette minde.
Det er ikke et minde. Jeg…
…troede, du blev glad.
Det var det.
Jeg blev hele tiden opslugt.
Det ved jeg.
-Det ved jeg. -Fordi du gemte dig.
Du gemte dig for mig efter søen. Du gemte dig, og jeg kommer bare hertil.
Lad mig vise dig, hvor smuk du er.
Fordi du rejste.
Så smuk.
Du rejste.
Da vandet kom ind i mine lunger,
-rejste du bare. -Så smuk.
Du lod mig bare gøre det alene.
Det er ikke, som du sagde.
Det var ikke det, jeg gik med til. Jeg…
Jeg ville ikke…
…det her.
-Smuk. -Jeg…
Smuk.
Det var jeg nødt til.
Hvad?
Undskyld.
Jeg var nødt til det, så…
…vi kunne være sammen.
Dit forbandede svin!
Du løj! Din lede løgner!
-Jeg var nødt til det! -Nej!
Undskyld, men jeg var nødt til det.
-Du er også nødt til det. -Hvor vover du?
Hør, du vil forstå det.
Når…
Når man møder de andre. Når man ser, hvad der sker med os her.
Kom nu.
Jeg ved, der er en udvej.
Du beviste det. Vi beviste det. At der er en måde at…
Hvordan?
-Ikke nu. -Hvordan?
Ikke nu.
Hvordan? Hvordan kommer jeg ud?
Jeg viser dig det. Jeg…
Pokkers, jeg var lige midt i…
Nej.
Og se der.
Se dig lige.
Skal vi gøre det igen?
Jeg var midt i noget vigtigt.
Det tvivler jeg på.
De andre, du ved?
De tager vist mange steder hen, ikke?
Becs, børnene.
De kan hoppe rundt i små, varme minder, de dejligste øjeblikke.
Og jeg ender altid her.
Er det så slemt?
Det er helvede.
Jeg føler, jeg er i helvede.
Hvor skulle du ellers tage hen?
Først tænkte jeg…
…det ikke var så slemt. Det kunne…
…være værre.
Jeg kunne have været derhjemme
med far.
Jeg kunne være blevet opslugt af sådan en aften.
Men jeg begyndte at indse, hvorfor det her er værre.
Hvorfor det her var helvede.
For jeg var et barn dengang.
Jeg forstod ikke, hvad der skete med mig. Jeg vidste ikke, hvad det betød, og…
Og du var der.
Du var der og sagde, det var okay.
At det, han gjorde…
…var okay.
Du sagde, jeg var fjollet.
Det sagde du.
Men jeg var uskyldig, ikke?
Jeg vidste ikke bedre.
Men her, denne gang…
Nu ved jeg bedre, ikke?
Denne gang, da jeg så dig i den skide døråbning…
Jeg har tænkt på alle de børn, der har overnattet hos os.
Og på, at du vidste det, du vidste, og du stoppede ham ikke.
Hvorfor stoppede du ham ikke?
Han ville dræbe dig, hvis han vidste, hvor du var.
Du dræbte mig, mor.
Ved at bede mig om at gøre det. Jeg…
Jeg gjorde det, du bad mig om.
Og det dræbte mig.
Jeg håber, du ved det sent om aftenen,
at du dræbte din egen søn.
Skat, jeg ved ikke engang, at du er død.
Men jeg var…
Jeg var lige…
…midt…
…i noget.
Tak.
Flora, skynd dig.
Skynd dig.
Fortsæt.
-Hold op. -Kom nu.
Stop lige…
Der! Hold op, Flora.
-Nej. -Hun skal blive, hvor hun er.
Undskyld!
-Flora. -Undskyld.
Virkelig?
Så snart, jeg er væk, manipulerer du børnene.
-Du… -Udnytter deres gode intentioner!
Skammeligt.
Du skulle jo advare mig.
-Jeg var tvunget. -Jeg kan ikke lide, du ikke advarer.
Det ved jeg. Undskyld.
Det var et uheld. Sådan bliver det ikke længere, okay?
Det lover jeg.
Jeg forklarer det, men…
Peter?
Hvor længe var jeg…
Åh, du er tilbage.
Er du okay?
Du er tilbage.
Undskyld.
Nej, det er okay. Det er okay, jeg gled også væk.
Men nu er vi tilbage.
Vi er tilbage.
Vi er næsten færdige.
Vi må afslutte det nu.
-Det er for tidligt. -Nej, det skal være nu.
Det skal det.
Lidt længere, vi…
-Vi bør give dem lidt længere. -Vi har ikke mere tid.
-Hun tager dem. Vi har ikke mere tid. -Hvad snakker du om?
Altså…
Det er det, vi har talt om hele tiden.
Den særlige ting, den…
…sidste ting, vi har spurgt jer om.
Evighedshuset.
Det er rigtigt.
Evighedshuset.
Er det tid?
Ja.
Kan det ikke blive ved sådan her? De små bump er ikke så slemme.
Det ved jeg, men det…
Altså, miss Jessel og jeg
behøver bare lidt mere fra jer to.
Det er det, vi talte om, husker I nok?
Den særlige gave, der gør, at miss Jessel og jeg…
…kan være jeres venner.
Jeres bedste venner for evigt.
Og det vil redde os.
Det vil redde os fra…
…I ved nok.
-Men jeg troede, du sagde, at… -Jeg ved, hvad jeg sagde, Miles.
Men vi må gøre det færdigt nu, okay? Det er vi nødt til.
Peter.
Måske kan vi vente til…
Vente til hvad, Becs?
Til vi forsvinder?
Til vi ser…
…sådan ud?
For det er det, der vil ske, Becs. Det her sker, Miles og Flora.
Det skal ikke ske for os, vel?
For miss Jessel? For mig?
Nej, selvfølgelig ikke.
Det er det, der sker for alle, der dør her på Bly.
Lad mig gå!
Men ikke med jeres hjælp.
I…
I to kan redde os.
I hjælper os med at bryde ud med den leg, vi har talt så meget om.
Fangeflugt!
Nemlig, fangeflugt.
Jeg er ikke sikker på, det er en god idé.
Miss Jessel,
lover du, det er en god idé?
Flora, jeg…
Jeg ved, det er skræmmende, men…
…vi har ikke mere tid.
Så, Miles, jeg behøver din hjælp,
og miss Jessel behøver din, Flora.
Ikke sandt?
Det er nemt.
Man skal bare…
…tænke så meget som muligt.
Tænk på jer
og mig,
og tænk så på os.
Så meget, I kan. Tænk på os.
Der er intet at være bange for.
Slet intet, for I bliver opslugt af evighedshuset, som vi sagde.
-Sammen med mor og far? -Nemlig.
Med jeres kærlige forældre.
Lover du det?
Når vi bliver opslugt, så er vi sammen med mor og far?
Det er rigtigt.
Vi er sammen med mor og far, og de forsvinder ikke, vel?
Det sker ikke for dem.
Fordi de døde et andet sted.
De beholder deres ansigter, og det gør I også,
og I vil være glade.
Og alle ville være så…
Lover du det?
Det lover vi.
Nå, begge to,
tænk, så meget I kan…
Flora.
Se på miss Jessel, og Miles, se på mig og tænk på os.
Hvad så med miss Clayton? Hvad sker der med hende?
Intet dårligt.
Intet dårligt, sværger.
Ser du, miss Clayton? Der er intet at bekymre sig om.
Jeg tager til evighedshuset med min mor,
og det bliver bare…
…så pragtfuldt.
Nej!
Ja, det er rigtigt.
-Gå hen til miss Jessel. -Nej.
Jeg har det stadig…
Ikke mere smerte.
Ikke mere tristhed nogensinde.
Ikke mere skole, ikke flere bøller.
Alt det fjerner jeg.
Jeg tager det hele.
Intet trist vil ramme dig nogensinde igen.
Du får bare din mor og din far…
…og et trygt sted
med to, der elsker dig så højt.
Så højt.
Du bliver den heldigste mand i verden.
Det rigeste menneske.
Jeg ville ønske…
Jeg ville ønske, jeg kunne blive så rig.
Hav medlidenhed med mig.
Vær nu en god dreng.
Nej!
Det er dig.
Det er mig.
Det er os.
Nej!
-Nej! -Det er os.
Nej!
Becs.
Becs, er det dig?
Åh, Gud. Det er så sært, er det ikke?
Det er så sært.
Vi er…
Kan du mærke hende?
Ja, en lille smule.
Miles er bare…
Han er bare en lille kildren nu, ikke?
Langt nede.
Dani! Børn!
Den der må væk for stedse.
Becs, gør du det denne gang?
Hvorfor er vi nødt til det?
Fordi hun ved det.
Det er okay.
Sørg for, hun er stille, så gør jeg det.
Flora! Miles!
-Nej! -Jeg kommer!
Jeg kommer tilbage. Bliv her.
Miles!
Der er du. Hvor er alle?
Hannah, din smukke, smukke kvinde.
Jeg har en overraskelse.
Vil du følge med mig?
Okay, men hvor skal vi hen?
Det viser jeg dig.
Kom.
Hvor skal vi hen?
Du ved.
Jeg har tænkt over, hvorfor du er speciel. Altså, det er forvirrende først, men du…
…gjorde det virkelig svært, ikke?
Du går rundt. Dag efter dag.
Du gør rent og finder på nyt tøj. Fortsætter, som var intet hændt.
Jeg troede, du bare var stædig, men der var mere i det, ikke?
Jeg spurgte de andre. De siger, at det tager lidt tid.
Alle andre end dig har vores egen tid.
Du drømte bare videre.
Så indså jeg det.
Jeg ved, hvem du mindede mig om.
Hvad snakker du om?
Vi er der næsten. Du får at se.
Jeg tænkte på en tegnefilm, jeg så som barn.
-Åh, nå… -Grim E. Ulv.
Beklager at måtte sige det, men du er stadig et barn.
Kan du huske Grim E. Ulv? Det skete igen og igen.
Han løb ud over en klippe.
Direkte ud over den.
Og han fortsatte.
Det er dig. Du minder mig om ham, Hannah.
Du gik direkte ud over klippen og fortsatte bare.
Du fortsætter.
Gør rent i huset,
finder på nyt tøj og øreringe. Det hele.
-Hvad taler du dog om? -Men sagen er den…
…at når Grim E. Ulv så ned…
…så faldt han.
Kun, når han så ned.
Du skal bare se ned, Hannah.
Så kan du stoppe denne farce.
Fald nu bare ind i den drøm, du vil,
mens dit ansigt smelter bort som et glemt minde.
Vær ikke latterlig. Kom nu.
-Lad os gå ind. -Nej.
Jeg er blevet så træt af at se dig valse rundt på den måde.
Nej, du skal sættes på plads.
Du skal se ned.
Nej.
Mip-mip.
En mulighed for at forfine mine færdigheder.
I Paris var jeg assistent, så jeg skar kun grøntsager.
Her sætter jeg selv alt sammen. Det ville give god erfaring.
Du skal lave mad til to børn.
Det er næppe den erfaring, du søger.
Miles er syv og møgkræsen.
Flora er fem og en skat, men…
Miles er væk.
Måske også Flora.
Og jeg kan ikke gøre noget ved det, for…
…jeg er død.
Åh, gud.
Hvordan var jeg?
Du var rigtig god.
Hun bad mig lade som om.
Han kunne ikke se hende mere.
Hun gav mig ordene.
Befri hende, hurtigt.
Jeg forstår det stadig ikke.
Jeg troede, vi legede en leg.
-Jeg troede, du behøvede min hjælp. -Nej, Flora.
Ingen bør behøve så meget hjælp.
Ikke fra nogen som helst.
Miles?
Det er for sent.
Det er for sent, men ikke for hende.
Få hende væk herfra. Få hende så langt væk fra huset, du kan.
Fortsæt. Hurtigt.
Tak.
-Hvad med Miles? -Det er okay. Vi må væk herfra.
-Hvor skal vi hen? -Ingen idé. Hvor som helst.
Nej! Jeg kan ikke lide denne leg!
-Jeg går ingen steder. -Flora!
Du kan ikke tvinge mig!
Miles!
-Vi må væk. -Hvor er du?
Tekster af: Pia C. Hvid