A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
Magához tért!
Magához tért.
- Hála istennek! - Magához tért.
EGY ÉVVEL EZELŐTT
Jó reggelt!
A legkevésbé sem jó.
Kutyaharapást szőrével…
és a tíz órára érkező.
Dél előtt senkit se akarok.
Nem lehet. Ragaszkodtál hozzá.
Azt mondtad, hiába könyörögsz, el kell intéznünk.
Jézusom!
A dadus.
Au pair. Tessék!
Au pair.
Miss Jessel!
Peter Quint vagyok. Henryvel dolgozom.
Mr. Quint!
Van ott egy folt a ruháján.
Nem kér egy kis időt?
Nem.
Így jó lesz.
Észre fogja venni.
Oké.
- Tessék! - Köszönöm.
Mr. Wingrave,
ő Rebecca Jessel.
Most olvastam, hogy megnyerte a Baker-pert,
és le a kalappal.
Hol olvasta?
A The Telegraphban.
Foltos a blúza.
Hány évesek is a gyerekek? Hét és kilenc?
Köztük nem sokra megyek vele, ha kényes vagyok a blúzomra.
Ez igaz.
Az ügynökség mesélt a körülményeinkről, ugye?
Igen, és őszinte részvétem a szörnyű veszteségért. Én…
képzelem, hogy szegény gyerekek…
- Nincs nálam az olvasószemüvegem, Peter. - Persze.
Kiváló ajánlásai vannak.
Londoni Egyetem, keleti és afrikai tanulmányok szak.
A SOAS-ra járt?
Csak egy orosz költészeti kurzusra.
A közgazdasági egyetemen is tanult.
Ott nem oroszokról és költőkről tanítanak.
Elmerültem a közjog rejtelmeiben.
Maga csupa meglepetés.
Szóval…
miért jelentkezik egy dadus állásra, ha másféle ambíciói vannak?
Azt hiszem, én nem így fogom fel.
Őszintén szólva mindig is jó voltam benne.
Érdeklődő természetű vagyok.
Minden nap kérdéseket teszek fel magamról és a világról körülöttem,
és szeretem erre buzdítani a gyerekeket is.
Remélem, ez nem probléma, Mr. Quint.
Mit gondolsz?
Au pair.
Így van. Ez volt a mai nap kiemelt feladata.
Dadus állásnak hívtad.
Tényleg?
Hiba volt.
Ostobaság, Peter! Mindketten tudjuk, hogy nem hibázol.
Biztos, hogy ő volt az?
Teljesen.
Tegnap is láttam őt a mellvéden. Hannah szerint Peter Quintnek hívják.
- Tudják, ki ő. - Emlékszem Quintre.
Azt hittem, már a világ túlsó felén van.
Gyerekek, menjetek fel az emeletre!
- De… - Nincs vita. Indulás!
Gyerünk!
Quint tavaly kiürítette Mr. Wingrave egyik számláját.
Több mint 200 000 font.
Kétlem, hogy visszajönne az ezüst étkészletért.
Más is látta?
Nos, én nem, de… hiszek neki.
A gyerekek?
Nem, ők sem.
Körülnéztem, de nem láttam semmit.
Gondolom, a lámpám elijesztette.
Bárki is volt az.
Zárják be az ajtókat és ablakokat! Hívjanak, ha újra felbukkan!
Egyelőre sajnos nem tehetünk többet.
Szóval ennyi?
Körbenéztem.
Nem tudom, mit vár még tőlem.
Igazából bármit.
Nézze!
Körbenéztem.
Peter egy kis szarházi, de nem veszélyes.
Tolvaj.
Ne adjon neki hozzáférést a bankszámlájához, és nem lesz gond.
Mr. Wingrave-et is értesítem.
Hátha tanácsol még valamit.
Nagyon sokat várt a rendőrségtől, ha jól emlékszem.
Még mindig kapcsolatban lehet a főnökével.
Körbejárom még egyszer autóval a birtokot.
Elmenőben.
Asszonyom!
- Tényleg felhívod Henryt? - Igen, de két órára van innen.
Felhívom Owent és Jamie-t.
Hová készülsz azzal?
Én is körbenézek.
Mr. Quint! Örülök, hogy újra látom.
Részemről az öröm, Miss Jessel!
Attól tartok, nem sok állomás jön be ezen a szakaszon.
Akkor kapcsolja ki, ha nem gond!
Szóval…
mellettem vagy ellenem volt?
Azt hiszi, számít?
Nos…
azt mondta, Mr. Wingrave-vel dolgozik,
de olyan volt, mintha maga interjúvolna meg.
Fel kellett vennem önt.
Már így is kifutófiú, sofőr és pesztra vagyok.
Ha nem veszem fel, én lennék a dadus is.
Szóval Sir Henry kicsit zűrös?
Jó ember. Csak nehéz időszakon megy keresztül.
Mibe is keveredtem pontosan?
A gyerekek okosak.
Bár kicsit furcsák.
A fiú kissé kifürkészhetetlen, a kislány pedig beszél a tapétához.
Inkább arra gondoltam…
hogyan viselik a helyzetet? Azok után, amin keresztülmentek.
Hát, tudja…
A szüleik nem jöttek haza.
Ennyi.
Ennél többet nem fognak fel belőle.
Hát szervusz!
Gyönyörűséges virágszál vagy! Hogy hívnak?
Flora vagyok.
Ez virágot jelent latinul.
Hát persze.
- És te biztosan Miles vagy. - Üdv!
Hadd találjam ki! Te leszel a saját Mary Poppinsunk.
Nos, közel sem vagyok tökéletes…
De egyszerűen nagyszerű vagyok.
- Hannah Grose. - Rebecca.
- Nagyon örvendek! - Én is!
Ő Owen.
- Örvendek! - És a mi…
- Jamie. - Helló!
Nem kéne dohányoznod.
Igazad van.
Tetszik?
Pattintsd fel!
És nyomd le!
- Mindent megmutatok. - Tessék!
Látnod kell a szoborkertet!
- Előbb hadd rendezkedjen be Miss Jessel… - Nem baj.
Rendben.
A szoborkert a kedvencem.
Persze vannak itt virágok.
És még sok más.
És az egész…
egyszerűen nagyszerű.
Miss Jessel azt kívánta,
ahogy életében először Bly területén sétált,
hogy bár örökre itt maradhatna.
És kiderült…
hogy valóban így lesz.
- Jézusom! - Jézusom!
Rengeteg patkányt lőttem vele.
Örömmel felvenném Peter Quintet is a listára.
Ezek szerint nem csíped.
- A felét se tudod. - De egyre többet.
Jól látod a helyzetet.
Ez jó lecke lenne számára.
Ott nézted már?
Biztos Hannah hagyta égve őket.
Folyton elfeledkezik róluk.
Egyszer le fog égni az egész hely.
Menjünk!
Semmi nyoma Pimasz Pete-nek.
Kérsz forró csokit?
Beleborzongok a gondolatba, hogy kint járhat.
Maradjunk ma estére? Biztos, ami biztos.
- Igen! Pizsiparti! - Jó lenne.
- Nagyszerű lenne. - Pizsiparti. Jó móka.
És anyukád?
Csak ma este. Már mélyen alszik. Jobb, ha itt vagyok.
- Ha tudjátok ki feltűnne. - Remek lenne.
Hozzá se nyúltál a forró csokihoz!
Megkaphatom?
- Nem, egész éjjel fent leszel. - Ez az!
- Maradjunk fent egész este! - Flora!
Ez annyira izgalmas!
Egész éjjel fent maradunk, és egyszerűen…
Mi ütött belé, hogy megint idetolja a képét?
Kizárt, hogy még több pénzért jött.
Nem fogyhatott el, amit ellopott. Köszönöm, nem, drágám.
Egyikünk elég józan kell legyen, hogy elbírjon vele.
Piszkavas vagy puska?
Gyertyatartó a könyvtárban.
Tessék!
Mi van, ha ő az, aki folyton idetelefonál…
aztán leteszi?
Azt hittem, telefonbetyárok.
Talán mégsem.
Kit próbálna elérni?
Talán Beccát.
Miért hívna egy halott nőt?
Talán nem tudja, hogy halott.
Nem kavart nagy port a megyén kívül.
Talán semmiről sem tud.
Vagy elköltötte az összes pénzt…
vagy meggondolta magát.
Vagy hiányzik neki Rebecca.
Szóval…
néha idetelefonál,
remélve, hogy ő veszi fel, ami…
sosem történik meg.
Ezért…
visszajön ide…
kideríteni, hogy miért.
Ez nem jelentene sok jót senkinek.
Nem szeretnék itt lenni,
amikor Peter Quint rájön, hogy Rebecca Jessel halott.
- Szóval ők barátok? - Igen.
Barátok.
Legjobb barátok.
A babák nevetségesek.
A babák csodálatosak.
Kitalálhatsz mindenféle embert, és történeteket mesélhetsz velük.
Helló! Flora vagyok.
Ők nem kitaláltak.
Csinálok egyet rólad is.
Mi a kedvenc színed?
Nincs kedvencem. Az összes színt szeretem.
Akkor készítek egyet az összes színnel.
Köszönöm!
Gyere be!
Zavarok?
Sir Henry megbízásából jöttem ide, és…
ezeket találtam, és úgy éreztem, a gyönyörű virágok
gyönyörű nőt érdemelnek.
Szóval a tiéd, Flora.
Köszönöm szépen!
Egyszerűen nagyszerűek.
Még sohasem kaptam virágot senkitől.
Azt hittem, Miss Jesselnek adod.
És szörnyen féltékeny voltam.
Megosztozhatunk rajta, nem igaz, Flora?
Hát persze!
Tessék, egy szál virág!
Köszönöm, Flora!
Menjünk, és tegyük vízbe őket, oké? Mindjárt jövünk.
Nem Jamie kertjéből tépted, ugye?
Mérges lesz, ha igen.
Ő folyton mérges.
Nem tudom, Flora miért bolondul meg pár hülye virág miatt.
Tudod, hogy valójában miről szól az élet?
- Nem a virágokról. - Nem.
A kulcsokról.
Tudod…
az emberek zárt ajtajú szobák.
Különböző záraik vannak, és ki kell találnod a kulcsok alakját.
Pont, ahogy…
minden ajtónak van kulcsa ebben az értelmetlenül nagy házban is.
Különböző kulcsok különböző ajtókhoz.
Ha szeretnél kinyitni egy ajtót,
ki kell próbálnod különböző kulcsokat, míg megtalálod a megfelelőt.
Például…
egy olyan emberhez, mint a nagybátyád, a pénz a kulcs.
Vagy a hízelgés.
A lovakhoz a répa.
A nők többségéhez pedig…
a virágok.
Akkor miért adtad a virágokat Florának?
Nem neki adtam.
Még tart a munka?
Mindjárt végzek.
Nincs sok kedvem kimenni a viharba.
Akkor ne tegye!
Igyon egy teát, amíg elvonul!
Oké.
Szóval, hogy tetszik?
Remek kis állás.
Igen.
A gyerekek nagyon aranyosak,
még ha néha fel is kell mosnom a sáros lábnyomaikat.
Már kétszer kiszöktek az éjszaka közepén.
Úgy értem, hogy tetszik az egész?
Egy kúriában élni,
a szoborkertek, a szolgák ugráltatása,
ez az egész képtelenség.
Hát én…
aligha vagyok a ház úrnője.
Reggel hányást takarítottam a kisfiú pulóveréről.
Sajnálom, ez nem vicces.
Egy ilyen okos nőnek, mint maga.
Inkább sértő.
Nem gond.
Miles imádni való.
Biztosan nem ezt akarta.
Nem tudom elképzelni, hogy a fiatal Rebecca Jessel
kinéz az ablakon, és az eget kémlelve arról álmodozik,
hogy egyszer majd egy gazdag kölyök hányását sikálja,
míg a gyámja eszméletlenre issza magát.
Túl jó ehhez.
Túl jó.
És túl okos.
Nem érdekel, ha Henry nem látja, én látom.
Láttam, amint besétált.
Azt mondtam neki: „Egy nap talán ennek a nőnek fogok dolgozni.”
Árulja el, mit akar!
Úgy értem, mindenki el akar érni valamit az életben,
de a felettünk állók meggyőznek, hogy ez rossz dolog.
Szóval mit akar elérni, Rebecca?
Ügyvéd akarok lenni.
Ez a beszéd!
Nem jogtanácsos.
Rendes ügyvéd, mint Mr. Wingrave.
De ehhez kell egy gyakornoki hely.
Az évfolyamomból három nő talált helyet, de mind otthagyták egy éven belül.
Egy seregnyi öreg férfi akar a szoknyánk alá nyúlni,
hat hónapon át minden nap,
miközben próbáljuk meggyőzni őket, hogy az agyunk nem a lábunk között van.
Más utat választott?
Az ajánlásai kifogástalanok.
Astorék, Bryce-ék, a norfolki Gray család. Befolyásos emberek,
akik látják, hogy éles eszű, és ügyesen neveli az örököseiket.
De most…
A feleségük vagy a gyerekük ugráltatja magát.
De maga kitart, és továbbra is lenyűgözi őket,
átlendül a maga után kapó kezek felett,
és talál egy méltó mentort.
Henry elismert ügyvéd, és a kereskedelmi jog szakértője,
de ezt tudta, amikor jelentkezett.
Értem már, Rebecca.
Értem.
Szóval…
miért van itt?
Miért vagyok itt…
a Földön?
Miért vagyok itt, Henry alkalmazottjaként, vagy…
miért vagyok itt magával, miközben egy órája Londonban kéne lennem?
Vegyük végig egyesével!
Miért vagyok itt a Földön?
Többet hagyni hátra, mint amennyit elvettem.
Miért dolgozom Henrynek?
Mert talán nem gondolná, ha rám néz, de…
van egy plafon, amit én sem tudok áttörni.
A származásom miatt egyszerűen nem tartozom a kibaszott klubhoz.
Szóval…
miért vagyok itt?
Nem tudom.
Tele vagyok…
reménnyel.
És ez nem sűrűn fordul elő velem.
Mennem kell. Sajnálom.
- Biztos? Még mindig… - Nem gond.
A javán túl vagyunk.
De köszönöm az italt és a társaságot.
Szívesen.
Köszönöm…
a beszélgetést.
Rég nem volt részem valódi beszélgetésben.
Jó éjt, Rebecca Jessel!
Jó éjt, Peter Quint!
Jól vagy?
Istenem, nagyon sajnálom!
Igazából napok óta nem alszom jól.
Nos, Mrs. Grose, már túl késő.
Gyerünk!
Bújj ide, és pihenj!
Inkább te kucorodnál oda?
A faluban minden lány megőrül érte.
Neki fogalma sincs róla, ami csak súlyosbítja.
Olyanok, mint Bonnie és Clyde.
Igen…
csak Clyde nem baszta át Bonnie-t.
Meglépett.
Rebecca megfizetett érte.
És akkor? Egy halott nő után kémkedik?
A börtönt kockáztatva azért, akit itt hagyott?
Ennek semmi értelme.
A rossz szerelem tönkre tud baszni.
Követ téged.
Hatalmas baromságokat követsz el miatta.
És kettejük között…
rossz szerelem dúlt, nekem elhiheted.
Mind belesodródtunk már rossz szerelembe.
De láttam, hogyan fonta magát Rebecca köré.
Belevájta a karmait.
Sokan összekeverik a szerelmet a birtoklással…
de tudod, ez mit jelent?
Nem csak őt csalta tőrbe.
Saját magát is.
Remélem, Rebecca örökké kísérti azt a mocskot.
Az emberek hajlamosak, ugye? Összekeverni a szerelmet és birtoklást.
Igen.
Ennek nem kellene így lennie.
Hiszen valójában ellentétek. A szerelem és a birtoklás.
Igen.
Ágyban lenne a helyük.
Ó, igen.
Igen.
- Viszem őket. - Oké.
Megyünk fel.
Köszönöm.
Te vagy a legmenőbb.
Rosszat álmodtam.
Bántottalak.
- És szomorú lettél. - Te sosem szomorítasz el, kincsem.
Van nálad kőr?
Nincs.
Mekkora hazug vagy! Kettőt is látok, ott vannak!
Ne lesd a kártyáimat, Miles! Miss Jessel, csal!
- Hazudsz, és az csalás! - Nem az!
Ne csalj, Miles!
Peter!
Mit keresel itt?
És ami még fontosabb, hoztál nekem megint virágot?
Nem.
Elintéznivalóm van a bácsikátoknak, szóval ideküldött pár napra.
- Napokra? - Így van.
Mrs. Grose épp most készíti elő a szobámat.
Henry bácsi is jön nemsokára?
Nem tudom.
Mi ez az ábrázat?
Semmi.
Én is elveszítettem apukámat.
Kicsit idősebb voltam nálad. Legtöbbször szörnyű alak volt, de…
Ezt láttad már, ugye?
Az apámé volt.
Egy kis darab belőle.
Egyike a kevés kedves darabnak.
Mi lenne…
ha megőriznéd nekem?
Szeretnéd?
Csak ne égesd le a házat, kérlek!
Kártyázzunk!
Jobb, ha vigyázol, mert Miles egy aljas csaló.
- Ez igaz? - De ezen kívül…
egyszerűen nagyszerű.
Igen, te meg egyszerűen gyogyós vagy.
Hagyd abba, Miles!
Sajnálom, nem kellett volna…
Nem tudtam aludni, és…
Jó reggelt!
Van nyoma?
Nem, semmi. Gyorsan körbenéztem.
Biztonságban vagyunk. De tudod, mit?
Ma a szomszéd Mr. McQueeny ránézhetne anyára.
Felhívhatom, és itt maradhatok.
Ne, tényleg!
- Szörnyen érezném magam. - Csak egy nap.
Biztos, hogy ráfér egy nap nélkülem.
Lehet, hogy ettől helyrejönne.
Köszönöm, hogy a segítségünkre sietsz.
Te is mindig megtetted értem.
Jó reggelt! Ideje fel…
Már felkeltél.
Hogy érzed magad?
Kitűnően. Igazából csodálatosan.
Piknikezhetnénk egyet?
Tökéletes nap lenne rá.
Ha megtaláltuk Florát, szánjuk erre a napot!
Hogyhogy megtaláltuk? Nincs a szobájában?
Flora?
Befejeztem.
És meg akartam mutatni valamit.
- Tessék! - Köszönöm!
Azt mondtad, az összes szín a kedvenced, és Miles szerint
ha a világon minden színt összekeverünk,
feketét kapunk.
Gyönyörű. Imádom.
Te vagy gyönyörű.
Még Peter is ezt mondta ma reggel.
Itt aludt az éjjel.
Klassz, hogy itt van velünk.
Flora!
- Flora! - Ne!
Ne!
Nincs láza.
Mondom, mi legyen, drágám.
A mai napot ágyban töltöd.
Vigasztalhatatlan volt.
Attól tartok, nem először fordul elő.
- A történteket ismerve nem meglepő. - Nos, igen.
Ha beszél Henryvel, mondja meg, hogy szerintem jól vannak.
És így van?
Fizikai értelemben nincs semmi bajuk,
és én csak erről tudok nyilatkozni.
Egyedül is kitalálok.
- Örvendtem, Hannah, mint mindig. - Én is.
Hihetetlen, hogy nem jött ide.
Mondtam, hogy orvost kellett hívnom.
Azt mondta, majd tájékoztassam.
Ha halottkémet mondasz, az talán meghatja.
Henry Wingrave maximum akkor fog visszajönni Blyba.
Ezt mondta Quintre is. „Tájékoztasson!”
Még mindig nem értem.
A tónál volt.
De utálja a tavat.
Igen.
Miles, drágám, segíts Owennek reggelit készíteni!
Nem utálja.
Miért utálna bárki is egy tavat?
Folyton ezt mondja.
Persze.
De Flora hazudik.
Jó reggelt!
Igen, az.
Úristen! Fel kell kelnem.
- Ne, csak egy perc! - Elég! Komolyan!
Komolyan mondom, Pete.
Gyere vissza!
Visszatérünk erre, jó?
Mennem kell.
De várhatnak.
Kérlek!
Még egy estét maradsz, ugye?
Ugye?
Legalább.
Megmondom Henrynek, hogy felrobban a ház, ha nem maradok a héten.
Akkor bírd ki egy kicsit!
Csak ma estig.
Feküdj vissza!
Kérlek!
Türelem.
Ma este megint hét főre kell főznöd.
Szóval ma estére is marad.
Úgy tűnik.
Bár nem tudom, meddig.
Ez mi?
Egy nagyon különleges bordeaux-i,
amitől eldobná az agyát, Hannah.
- Kér egy pohárral? - A borospincében járt?
Igen, semmi baj. Henry áldását adta.
Hagyok egy pohárral, ha szeretné. Kitűnő évjárat.
Nem lehet. Vissza kell mennem!
Tudom. Csak pár perc. Kérlek!
Már megint megcsinálták.
- Miért hordják be ide a sarat? - Takaríttasd fel velük!
Nem is szabadna ide jönniük. És nekünk sem.
Semmi baj. Engedélyt kaptunk rá.
- A gyerekek… - El vannak rendezve. Elintéztem, oké?
Oké.
Bízol bennem?
Igen, bízom benned.
- Mi ez? - Várj!
- Mit csinálsz? - Meglepetés.
Te jó ég!
Oké, még pár lépés.
- Nincs sok időm. - Tudom.
Oké.
Nyisd ki a szemed!
Ez kié?
A tiéd.
Nem értem.
Az egyik projektem leltárt készíteni a szárnyról.
Pár dolgot elárverezünk, de…
Henry azt mondta, ez a tiéd, ha szeretnéd.
- Nem mondta. - De.
Bár sokáig győzködtem.
De… meggyőző tudok lenni, ha kell.
De…
- ez eredetileg… - Sosem hordta.
Határozottan állítja. Sosem hordta, szóval…
ne érezd rosszul magad!
Próbáld fel!
Gyerünk, próbáld csak fel!
Nem.
Az ilyen szőrmét…
érezned kell a bőrödön.
Legalább életedben egyszer. Páratlan érzés.
Hadd mutassam meg…
milyen gyönyörű vagy!
- Hadd lássam! - Nem.
Majd a végén.
Elnézést!
A gyerekek a kertben vannak.
- Egyedül. - Persze.
- Persze. Sajnálom. - Semmi bajuk.
A blúz jól jöhet.
Istenem!
Nagyon sajnálom.
Ez a szárny tiltott terület.
Óvatosan, Hannah!
- Tudja, hogy akár… - Mi? Kirúgathat?
Igen, nagyon jól tudom, Peter.
Henry hallgat magára.
Mindenkit kirakathatna innen, ha akarná, de tudja, mit?
Most nem érdekel.
Ha valaha…
még egyszer meglátom itt, Charlotte holmijával,
Isten a tanúm, kirángatom innen a nyamvadt fülénél fogva,
és behajítom abba a mocskos tóba.
Megértette?
Remek.
Takarítsa ezt fel!
Mindjárt vacsora.
Te jó ég! Ez isteni!
Eszement finom torta lesz.
Valami még kell bele. Eper vagy citrom?
- Előbb én, az idősebb. - Megkóstolom!
Sütöttem pár finom tortát fiatalkoromban,
de ez itt teljesen más tészta.
Ehhez a sok lógó orrhoz talán nagyobb torta kell.
- Hadd kóstoljam meg! - Rendben, tessék. Hajrá!
Isteni!
- De kell még bele eper. - Én jövök!
Citrom. Több citrom kell.
Meg kell kóstolnotok! Elképesztő!
- Egyet fogtok érteni. Több eper kell. - Citrom!
Hadd kóstoljam meg!
Csak Jamie ne!
Akkor nem marad elég a tortához.
Menj odébb!
Eper.
Rendben, drágám!
Kóstolás, aztán egy mosoly.
- Jaj, ne! - Ugyan már!
Kérlek! Vagy megsértődöm.
Tessék!
- Ezt jól megcsináltam. - Hagyjuk ezt!
- Te most… - Ne!
jó nagy vajba kerültél.
Az ég szerelmére!
Ez isteni. Tökéletes, ahogy van.
Ez nem segít!
Gyere, Rebecca!
Fel a fejjel!
Köszönöm!
Fenséges!
Szerintem…
citrom.
Ez tésztára olyan, mint egy párbaj.
Pete, te leszel a döntőbíró.
Nagy a nyomás.
Istenem, ez csodálatos!
Azt mondom…
eper.
Ennyit erről, Miles!
Végre alszanak.
Florán egy tortához elegendő tészta volt.
Mi a baj?
Visszamegyek Londonba.
- Azt hittem… - Hát igen,
mindkettőnknek kiábrándító estéje volt, nem igaz?
Mikor jössz vissza?
Nem tudom.
Sokára?
Nem tudom.
De jól megleszel, nem igaz?
Ezt hogy érted?
Úgy értem…
ha a szemem láttára flörtölsz vele,
miért is maradnék itt?
Ha megéhezel, amíg odaleszek, kérd meg Owent, hogy tömje be a szád.
Úgy látom, nincs ellenedre.
Megőrültél? Miről besz…
Arról a férfiról, akinek alig két órája szélesre tártad.
Őrület!
Azt akartad, hogy komolyan vegyenek.
Azt mondtad, azért dolgozol itt, hogy ne a vénemberek mustrálgassanak,
de egy fiatalabb és ostobább férfinak első szóra szétteszed?
Van fogalmad róla, hogy nézel ki?
Ő csak…
- Megkért, hogy kóstoljam meg a tésztát. - Bassza meg!
Szándékosan naiv tudsz lenni.
Ezt jó tudni.
Jó tudni, hogy ha egy férfi a szádba akar rakni valamit,
nem kell kétszer kérnie.
Nem tette. Félreérted.
Megleszel.
- Majd megmondom. - Hannah, ne sérts meg!
Épp csak megkóstoltam.
Halló?
Peter?
Figyelmet kérek!
Flora!
Üdv a mesedélutánon!
Hogy érzed magad? Látom, kipingáltad az arcodat.
Mesedélután van.
Te jó ég, mesedélután!
Gyertek!
- Mintha meg se történt volna. - Hamar túllendülnek.
- Kénytelenek voltak. - Így van. Ez lesz az első mesedélutánod.
- Igen. - Sokszor csinálják.
- Essünk túl rajta! - Izgi!
A mesedélutánt Flora találta ki.
Egyfajta terápia nekik.
Feldolgozta, amin mostanában rágódott.
- Értem. - Figyelem!
Köszöntünk a mesedélutánon!
Hajrá, Flora!
Nem így hívnak.
Nem így hívják.
A nevem Tales.
És mi vagy te, Tales?
Természetesen egy macska.
Egy Tales nevű macska.
Hogy mik vannak!
Kiscicaként leestem egy almáskocsiról, és nem volt otthonom.
Nyávogva kóboroltam,
és követtem az almaillatot, remélve, hogy megtalálom anyukámat.
Anyukám egy almácskamacska volt.
És mihez kezdtél?
Találtam egy hatalmas pulóvert az erdőben, és meghúztam a fonalat.
Felfejtettem az egészet.
Borzasztóan sokáig tartott.
Hosszú mesét sző.
Csak még néhány szó.
Pöpec fonalkupac volt
olyan finom és hívogató.
Betakart. De jó szoros!
Meleg volt és otthonos.
Nem számít, mit állít,
a barátom kissé fura és önfejű,
mert az új fekhelyem tényleg
egyszerűen macsszerű.
Éljen!
És téged hogy hívnak?
Bobby vagyok.
A bábu.
És mi vagy te, bábu?
Egy bábu. Nevem Bobby.
A teremtőm Claude volt.
Számos bábut kifaragott.
Úgy szerette őket!
Igen, mind a húsz darabot.
Volt egy túl hebrencs,
meg volt egy túl buta.
Egy túl sokat nevetett,
egy pedig…
túl keveset.
Claude egyszer elindult…
egy nagy kalandra,
a bábokat otthon hagyta.
Ahogy telt az idő…
hamarosan…
elfeledkeztek a zsinórjaikról.
És később…
teljesen elfelejtették, hogy ők csak bábok.
És aztán…
Claude visszatért…
nagyon izgatottan.
De a bábok őt is elfelejtették.
És a zsinórjaikat.
Nevettek, mikor azt mondta, ő készítette őket.
Kinevették.
És ő… nagyon szomorú lett.
De csak tovább nevettek.
Ezek a hülye bábok!
Ezek a hülye bábok,
akik elfelejtették!
Szóval meghúzta a zsinórjaikat.
Fájt nekik.
Hála Istennek! Peter Quint, a megmentőnk.
Bocs, Pete. Rossz hírem van, meghalt.
Istenem!
Igen, itt van. Csak…
Egy pillanat!
A szomszédod az.
Mr. McQueeny.
Nagyon sajnálom, Owen.
Nagyon sajnálom.
Meggyújtok egy gyertyát.
Nagyon örülök…
hogy maradtál.
Én is.
Ki a franc gondolta?
A feliratot fordította: Kiss Orsolya