ORIGINALNA NETFLIX SERIJA
Osvijestio se!
Osvijestio se.
-Hvala Bogu. -Osvijestio se.
GODINU DANA PRIJE
Dobro jutro.
Definitivno nije.
Klin se klinom…
I sastanak u deset.
Ništa prije podneva.
Ne, nećeš.
Insistirao si. Zarekao si se zgotoviti ovo makar morali preklinjati.
Kriste.
Dadilja.
Guvernanta. Izvoli.
Guvernanta.
Gđice Jessel.
Ja sam Peter Quint. Radim s Henryjem.
G. Quint.
Imate mrlju. Ondje.
-Trebate li trenutak? -Ne.
Riješeno.
Primijetit će.
Dobro.
-Izvolite. -Hvala.
G. Wingrave,
ovo je Rebecca Jessel.
Upravo sam čitala o vašoj pobjedi u Bakerovoj parnici
i skidam vam kapu.
-Gdje ste to čitali? -U Telegraphu, naravno.
Imate mrlju na bluzi.
Koliko su ono djeca stara?
Sedam i devet godina?
Sumnjam da će mi savršeno čiste bluze pomoći.
Istina.
Vjerujem da vam je agencija objasnila naše okolnosti?
Jest i želim vam izraziti iskrenu sućut. Ne mogu ni zamisliti što su jadna djeca…
-Petere, nemam naočale za čitanje. -U redu.
Vaš je životopis besprijekoran.
Sveučilište u Londonu. Katedra za orijentalne i afričke studije?
Samo zbog kolegija o ruskoj poeziji.
Ekonomski fakultet baš i nije bastion ruskoga jezika ili stihoklepaca.
Gradim karijeru u javnom pravu.
Iznenađenja se nastavljaju.
Zašto ste se onda javili za posao dadilje ako imate dalekosežnije ambicije?
Ne razmišljam tako.
Iskreno, to mi oduvijek ide od ruke.
Imam znatiželjan um.
Svaki dan postavljam si pitanja o sebi i svijetu oko sebe,
a to volim razvijati i u djeci.
Vjerujem da to neće biti problem, g. Quint.
Što misliš?
Guvernanta.
Točno. To je danas bio primarni fokus.
Rekao si da će biti dadilja.
Jesam li?
Moja greška.
Glupost, Petere, obojica znamo da ti ne griješiš.
Sigurni ste da je on?
Apsolutno.
I jučer sam ga vidjela na parapetu.
-Zove se Peter Quint. -Oni znaju tko je on.
Dobro se sjećam Quinta. Čudi me da nije već prešao pola svijeta.
Djeco, idite gore.
-Ali… -Bez prepirke. Gore.
Hajde.
Quint je prošle godine ispraznio jedan Wingraveov račun. Preko 200 000 funta.
Ne bi se vraćao po srebrninu. Je li ga još tko vidio?
Ne. Ja nisam, ali joj vjerujem.
-Djeca? -Ni oni.
Pretražio sam posjed, nema ničega.
Valjda su ga uplašila moja svjetla. Tko god bio.
Zaključajte vrata i prozore i zovite nas ako ga opet vidite.
Bojim se da ne možemo više od toga.
I to je sve?
Pretražio sam posjed, ne znam što biste još htjeli.
Bilo što.
Gledajte…
Pretražio sam posjed.
Peter je šupak, ali nije opasan.
On je lopov.
Ne dajte mu pristup bankovnim računima i vjerojatno ste sigurni.
Nazvat ću i g. Wingravea.
Vidjeti može li on kako pomoći.
Mnogo je očekivao od policije, ako me pamćenje služi.
Vjerojatno je u kontaktu s vašim nadređenima.
Prijeći ću posjed još jednom.
Na odlasku.
Gospođo…
-Zvat ćete Henryja? -Da, no udaljen je dva sata.
Zovem Owena i Jamie.
Kamo ćete s tim?
I ja ću pretražiti posjed.
G. Quint.
Divno vas je opet vidjeti.
Također, gđice Jessel.
Bojim se da u ovim predjelima nema mnogo radijskih postaja.
Onda ga ugasite, molim vas.
Onda… jeste li bili za mene ili protiv?
Mislite da je to bitno?
Pa…
rekli ste da radite s g. Wingraveom, no dojma sam da ste vi vodili razgovor.
Morao sam vas zaposliti.
Ionako sam potrčko, vozač i njegovatelj. Da vas nisam uzeo, postao bih i dadilja.
Sir Henry pogubio je konce?
Dobar je čovjek. Samo proživljava težak period.
U što sam se točno uvalila?
Djeca su pametna.
I pomalo čudna.
Dječak zna više nego što odaje, a djevojčica razgovara sa zidovima.
Mislila sam…
kako se nose sa svim?
Nakon svega što su prošli.
Znate…
Roditelji im se nikad nisu vratili.
To je sve.
Ne shvaćaju dalje od toga.
Zdravo!
Kakav divan cvijetak! Kako se zoveš?
Ja sam Flora.
To znači „cvijet“ na latinskom.
Pa jasno!
-A ti si sigurno Miles. -Zdravo.
Da pogodim… Vi ste naša Mary Poppins.
Pa nisam gotovo savršena,
ali sam…
zaista krasna.
-Hannah Grose. -Rebecca.
-Drago mi je. -Također.
Ovo je Owen.
-Drago mi je. -I naša…
-Jamie. -Zdravo.
Ne bi trebao pušiti.
U pravu si.
Sviđa li ti se?
Samo ga otvori.
I škljocni.
-Sve ću vam pokazati. -Eto.
Morate vidjeti vrt s kipovima.
-Pusti gđicu Jessel da se smjesti… -U redu je.
Bez brige.
Vrt s kipovima omiljeno mi je mjesto.
Ima cvijeća, naravno.
I još mnogo toga.
I sve je…
zaista krasno.
Gđica Jessel poželjela je,
dok je prvi put hodala posjedom Bly,
da nikad ne ode odande.
Ispostavilo se…
da doista neće.
-Isuse! -Isuse!
Upucala sam hrpu štakora.
Rado ću tome dodati jebenog Petera Quinta.
Očito ti nije dobro sjeo.
Ne znaš ni pola.
Otkrivam.
Dobar izbor.
Trebalo bi ga naučiti pameti.
Jesi li provjerila ondje?
Valjda ih Hannah nije ugasila.
Stalno to zaboravlja.
Jednog će je dana spaliti.
Idemo.
Nema traga Peteu s parapeta.
Želite li vruće čokolade?
-Ježim se od pomisli da je ovdje. -Želite li da prespavamo? Za svaki slučaj.
-Da! Pidžama parti! -Zabavno.
-To bi bilo krasno. -Bilo bi nam zabavno.
A tvoja mama?
Samo ovu noć. Ionako već spava. Potrebniji sam tu ako se pojavi znate tko.
-To bi bilo sjajno. -Niste takli čokoladu, gđo Grose.
-Smijem li? -Ne, nećeš moći zaspati.
-Da! Ostanimo budni do jutra! -Flora.
Kako uzbudljivo!
Bit ćemo budni do jutra i bit će zaista…
Što bi ga natjeralo da se pojavi ovdje?
Ne bih rekla da je novac, nije mogao već sve potrošiti.
Ne, hvala, dragi. Netko mora biti trijezan da mu se suprotstavi.
Želiš li žarač ili sačmaricu?
Svijećnjak u knjižnici.
Izvoli.
Što ako je on osoba koja stalno zove,
a onda poklopi?
Nisu li to smicalice?
Možda nisu.
Zašto bi zvao?
Možda zbog Becce.
-Zašto bi zvao mrtvu ženu? -Možda ne zna da je mrtva.
Nije bilo u državnim vijestima.
Možda ništa ne zna.
Možda je potrošio sav novac…
ili se kaje.
Možda mu nedostaje.
Zato…
ponekad nazove nadajući se da će se ona javiti,
što se nikad ne dogodi.
A zatim se…
vratio kako bi saznao zašto.
Onda nam se svima loše piše.
Ne bih htjela biti prisutna kad Quint sazna da je Rebecca mrtva.
-Jesu li njih dvoje prijatelji? -Da. Prijatelji su.
Najbolji prijatelji.
Lutke su smiješne.
Lutke su sjajne.
Možeš izmišljati osobe i stvarati njihove priče.
Bok, moje je ime Flora.
Nisu izmišljene.
Napravit ću i vas.
Koja vam je omiljena boja?
Nemam omiljenu. Volim sve boje.
Onda će vaša imati sve boje.
Hvala ti.
Uđite!
Prekidam li?
Obavljam nešto za Sir Henryja i…
naišao sam na ovo predivno cvijeće, a ono zaslužuje predivnu ženu.
Stoga je za tebe, Flora.
Zaista ti hvala.
Zaista je krasno.
Nitko mi dosad nije poklonio cvijeće.
Mislila sam da su za gđicu Jessel. Sad ste strahovito ljubomorni.
Možemo ga podijeliti, zar ne?
Naravno.
Uzmite cvijet.
Hvala ti, Flora.
Idemo ih staviti u vodu. Odmah se vraćamo.
Nisi ih valjda ubrao iz Jamiena vrta?
Bit će bijesna.
Ta se rodila bijesna.
Ne shvaćam zašto Floru toliko veseli glupo cvijeće.
Znaš li što je smisao života?
-Nije cvijeće. -Nije.
Ključevi.
Vidiš…
ljudi su zaključane sobe.
Imaju različite brave i moraš pogoditi oblik njihova ključa.
Kao što postoje…
ključevi za sva vrata u ovoj besmisleno i pretjerano velikoj kući.
Različiti ključevi za različita vrata.
Želiš li da ti netko otvori vrata,
moraš isprobavati ključeve dok ne nađeš onaj koji odgovara.
Na primjer, za ljude poput tvoga ujaka
ključ je novac ili laskanje.
Za konje je mrkva.
A za žene, većinu njih,
je cvijeće.
Zašto si ga onda dao Flori?
Nisam.
Još radite?
Upravo završavam.
Ne radujem se izlasku na ono.
Onda nemojte.
Popijte čaj dok se ne smiri.
Može.
Onda? Što kažete?
Ovo je doista divan posao.
Da.
Djeca su vrlo draga,
iako ponekad brišem njihove blatnjave otiske stopala.
Već su se dvaput iskrali usred noći.
Ne, što kažete na sve ovo?
Život u vili,
kipovi u vrtu, naređivanje slugama,
te bedastoće.
Mislim, daleko sam od damskoga života.
Jutros sam čistila izbljuvak s dječakove veste.
Oprostite, to nije smiješno.
Netko pametan kao vi.
Čak je uvredljivo.
U redu je.
Miles je dušica.
To ne može biti ono što ste željeli.
Ne mogu zamisliti mladu Rebeccu Jessel
kako kroz prozor gleda u nebo i sanjari
kako će jednoga dana brisati izbljuvak bogatoga dječaka
čiji se skrbnik opija do besvijesti.
Predobri ste za to.
Predobri.
I prepametni.
Henry to ne vidi, ali ja vidim.
Znao sam čim ste ušli.
Rekao sam mu: „Jednog dana možda ću raditi za nju.“
Recite mi što želite.
Svatko želi nešto od života,
a nekako su nas uvjerili da je to loše.
Što ti želiš, Rebecca?
Želim biti odvjetnica.
To se traži!
Ne solicitator.
Pravi odvjetnik kao g. Wingrave.
No prvo trebam stažiranje.
Tri žene s moje godine dobile su ga
i odustale unutar godine.
Poplava staraca koji ti svaki dan pokušavaju uvući ruku pod suknju
dok ih ti uvjeravaš da ti mozak nije između nogu.
A ovo je drukčiji put.
Tvoje su preporuke besprijekorne.
Astori, Brycevi, Grayevi iz Norfolka. Kad te takvi ljudi upoznaju,
vide pamet i domišljatost dok im se brineš za nasljednike.
Ali najednom…
Najednom obavljaš poslove za supruge ili djecu.
Ostaješ fokusirana, nastavljaš impresionirati,
preskačeš sve one pohotne ruke
i nađeš mentora dostojna tebe.
Henry je krunski odvjetnik i majstor trgovačkog prava, no to si već znala.
Pročitao sam te, Rebecca.
Pročitao sam te.
Onda…
zašto si ti ovdje?
Zašto sam ja ovdje…
na Zemlji?
Zašto radim za Henryja? Ili…
zašto sam ovdje s tobom kad sam trebao biti u Londonu prije sat vremena?
Idemo redom.
Zašto sam ovdje na Zemlji?
Da ostavim za sobom više nego što uzmem.
Zašto radim za Henryja?
Zato što, i to ne možeš vidjeti na meni,
postoji strop koji ni ja ne mogu probiti.
Odrastajući gdje sam odrastao, jednostavno nisam dio jebenoga kluba.
I…
Zašto sam ovdje?
Ne znam.
No osjećam…
nadu.
A meni se to ne događa često.
Moram ići. Ispričavam se.
-Sigurno? I dalje… -Ne, nema veze.
Najgore je prošlo.
No hvala na piću i društvu.
Nema na čemu.
Hvala…
na razgovoru.
Dugo nisam vodio smislen razgovor.
Laku noć, Rebecca Jessel.
Laku noć, Peter Quint.
Hej, sve u redu?
Bože! Oprosti!
Iskreno, danima ne spavam dobro.
Gđo Grose, sad je već prekasno.
Hajde.
Malo se odmori.
Želiš biti na njezinom mjestu?
Svaka djevojka u selu luda je za njim. Što je još gore, nije ni svjestan toga.
Izgledaju kao Bonnie i Clyde.
Da. Da je Clyde zajebao Bonnie.
On je pobjegao.
Ona je platila.
I što sad? Uhodi mrtvu djevojku?
Riskira zatvor, a prvo ju je ostavio ovdje? Nema smisla.
Loša ljubav može te sjebati.
Pratiti te.
Natjerati te na stvarno glupa sranja.
A njih dvoje…
vjeruj mi, to je bila loša ljubav.
Svi smo je doživjeli iz nekog razloga.
No ja sam gledala kako se uvlači u nju.
Duboko usađuje.
Znam zašto mnogi miješaju ljubav i posesivnost…
no pogodi što to znači?
Nije zarobio samo nju.
Zarobio je i sebe.
I nadam se da će progoniti to smeće dovijeka.
Ljudi to rade, zar ne? Miješaju ljubav i posesivnost.
Da.
To ne bi smjelo biti moguće.
Ljubav i vlasništvo suprotnosti su.
Da.
Trebali bi biti u krevetu.
Da!
-Ja ću ih odnijeti. -Dobro.
Ideš gore.
Hvala.
Ti si najbolja.
Ružno sam sanjao.
Naudio sam ti.
-I rastužio sam te. -Ti me ne možeš rastužiti.
Imaš li srce?
Ne.
Lažljivice! Vidim dva srca!
Prestani mi gledati karte! Gđice Jessel, on vara!
-Ti lažeš, a to je varanje. -Nije!
Ne varaj, Milese.
Petere! Što radiš ovdje?
Još važnije, jesi li mi opet donio cvijeće?
Nisam.
Tvoj me ujak poslao na par dana da obavim neke posliće.
-Dana? -Tako je.
Gđa Grose već mi priprema sobu.
Hoće li ujak Henry uskoro doći?
Ne znam.
Što te muči?
Ništa.
I ja sam izgubio tatu.
Bio sam malo stariji od tebe, a on je bio užasan, ali…
Vidio si ovo?
Pripadao je mom tati.
Mali dio njega.
Rijetki plemeniti dio.
Možeš li mi ga pričuvati?
Što kažeš?
Samo nemoj spaliti kuću.
Idemo kartati!
Samo pazite jer je Miles pokvareni varalica.
-Ma je li? -Ali osim toga…
zaista je krasno.
Da, a ti si zaista luda.
Prestani, Milese!
Oprosti, nisam smio…
Nisam mogao zaspati i…
Dobro jutro.
-Ima li traga Peteru? -Ništa, pretražio sam posjed na brzinu.
Sigurni smo.
Ali mislim da susjed McQueeny može danas pripaziti na mamu,
a ja ću ostati za svaki slučaj.
Nipošto.
-Bilo bi mi krivo. -To je samo jedan dan.
Sigurno joj treba odmor od mene. Možda joj to i pomogne.
Hvala što se brineš za nas.
Ti se uvijek brineš za mene.
Dobro jutro! Vrijeme je za buđ…
Već si ustao.
Kako si?
Dobro. Štoviše, izvrsno.
Možemo li imati piknik?
Idealan je dan za to.
-Provedimo dan vani kad nađemo Floru. -Kako to misliš? Zar nije u svojoj sobi?
Flora?
Gotovo.
Htjela sam vam pokazati nešto.
-Izvolite. -Hvala.
Rekli ste da volite sve boje,
a Miles kaže da kad pomiješamo sve boje svijeta,
dobijemo crnu.
Predivna je. Sviđa mi se.
Vi ste predivni.
I Peter je to rekao jutros.
Znate, prenoćio je ovdje.
Pa… Zabavno je kad je on tu.
Flora.
-Flora. -Ne!
Ne!
Nema znakova vrućice.
Ovako ćemo, dušice.
Provest ćeš ostatak dana u krevetu.
Bila je neutješna.
Bojim se da ovo nije prvi put.
-To je posljedica svega što su prošli. -Da.
Henryju možete reći da su sasvim dobro.
Jesu li dobro?
Nemaju fizičkih problema,
a samo je to moja domena.
Sam ću se ispratiti.
-Uvijek mi je zadovoljstvo. -Također.
Ne mogu vjerovati da nije došao.
Rekla sam da sam zvala liječnika.
Rekao je: „Obavještavaj me.“
Možda da si rekla da si zvala mrtvozornika.
Ništa manje od toga neće privući Henryja u Bly.
Isto je rekao za Quinta. „Obavještavaj me.“
Ali i dalje to ne razumijem.
Bila je pored jezera.
A mrzi to jezero.
Da.
Milese, hoćeš li pomoći Owenu s doručkom?
Ne mrzi jezero.
Zašto bi itko mrzio jezero?
Stalno to govori.
Da.
Ali Flora zna lagati.
Dobro jutro.
Istina.
Bože! Moram ustati.
-Ostani još malo. -Ne. Ozbiljna sam.
Ozbiljna sam, Pete.
Vrati se.
Zadrži tu misao.
Moram ići.
Oni mogu pričekati. Molim te.
Ovdje si još jednu noć, zar ne?
Zar ne?
Najmanje.
Reći ću Henryju da moram ostati do kraja tjedna.
Onda zadrži tu misao.
Samo do večeras.
Vrati se u krevet.
Molim te.
Strpi se.
Izgleda da opet kuhaš za sedmero.
Ostaje i večeras.
Očito.
Ali ne znam koliko dugo.
Što je to?
To je vrlo posebno Bordeaux vino
koje bi ti zavrtjelo glavom, Hannah. Želiš li čašu?
Bio si u vinskom podrumu?
Jesam, ne brini se. Imam Henryjev blagoslov.
Ostavit ću ti čašu. Ovo je izvrsno godište.
Ne mogu. Moram se vratiti.
Znam. Samo koju minutu, molim te.
Opet su mi to izveli.
-Zašto uporno unose blato? -Natjeraj ih da sami počiste.
Ne bi uopće smjeli ići ovamo. Kao ni mi.
Imamo dopuštenje s vrha.
-Djeca… -Paze na njih.
Ja sam to riješio, u redu?
Dobro.
Vjeruješ li mi?
Da, vjerujem ti.
-Što? -Čekaj.
-Što radiš? -To je iznenađenje.
Moj Bože…
Još nekoliko koraka.
-Nemam mnogo vremena. -Znam.
Dobro. Otvori oči.
Čije je to?
Tvoje.
Ne razumijem.
Jedan je od mojih zadataka inventar ovoga krila.
Neke stvari idu na aukciju, ali…
Henry je rekao da je ovo tvoje ako je želiš.
-Nije. -Jest.
Trebalo ga je uvjeravati, ali…
uvjerljiv sam kad treba.
-Ali ovo je pripadalo… -Nije ju nosila.
Uvjerio me da je nikad nije nosila, stoga se ne trebaš osjećati loše.
Isprobaj je.
Hajde, isprobaj je!
Ne.
Takvo krzno…
moraš osjetiti na koži.
Jednom u životu. To je poseban osjećaj.
Dopusti mi da ti pokažem
koliko si lijepa.
-Daj da vidim. -Ne, tek na kraju.
Ispričavam se.
Rebecca, djeca su na travnjaku.
-Sama. -Naravno.
-Naravno. Stvarno mi je žao. -Dobro su.
Bluza. Možda?
Bože.
Žao mi je.
Ovo je krilo zabranjeno.
Pazi se, Hannah.
-Znaš da mogu… -Srediti mi otkaz?
Jako dobro to znam, Petere.
On te sluša.
Možeš nas sve otjerati odavde ako želiš. Znaš što?
Trenutno me nije briga.
Ako te ikad…
ikad više zateknem ovdje sa Charlotteinim stvarima,
tako mi Boga, izvući ću te iz kuće za uši
i baciti u ono prljavo jezero.
Jesi li me razumio?
Dobro.
A sad počisti ovo.
Ubrzo će objed.
Moj Bože, ovo je božanstveno!
Ovo će biti ekstravagantna torta.
Treba još nešto. Jagoda ili limun?
-Ja sam prvi. -Hoću kušati tijesto!
Izradio sam svakakve torte u životu,
no ova je krema.
Sumorna atmosfera. Trebamo veću tortu.
-Hoću kušati! -Dobro. Izvoli.
Božanstveno.
-Ali joj treba još jagode. -Sad ja.
Treba više limuna.
Morate probati. Izvrsno je.
-Složit ćete se da treba još jagode. -Limuna.
Daj da ja probam.
Jamie ne smije, inače neće ostati dovoljno za tortu.
Pomakni se.
Jagoda.
U redu, draga…
Kušaj i nasmiješi se.
-Ne… -Hajde.
Uvrijedit ću se.
Tako.
Uprskao sam.
Prestani.
-Ti si… -Ne.
…pokremljena.
Za Boga miloga.
Božanstvena je. Ne treba je mijenjati.
Nisi od pomoći.
Hajde, Rebecca.
Glavu gore.
Hvala.
Izvrsno.
Ja kažem…
limun.
Imamo tijestnu bitku.
Pete, tvoj će glas presuditi.
O, ne. Pritisak.
Bože, nevjerojatno je.
Ja kažem…
jagoda.
Eto ti, Milese!
Napokon spavaju.
Kunem se, Flora po sebi ima tijesta za čitavu tortu.
Što se zbiva?
Vraćam se u London.
-Mislila sam… -Da…
oboje smo imali razočaravajuću večer, zar ne?
Kad se vraćaš?
-Ne znam. -Uskoro?
Nisam siguran.
No ti ćeš se snaći, zar ne?
Kako to misliš?
Mislim…
ako ćeš flertati s njim preda mnom,
zašto bih ostao to gledati?
Ako ogladniš, pitaj Owena da ti gurne nešto u usta.
Očito nemaš problema s tim.
Jesi li poludio? O čemu ti…
O muškarcu kojem si širom otvorila usta! Poludio?!
Htjela si da te shvate ozbiljno.
Ne želiš da ti stari muškarci gledaju pod suknju ili niz bluzu,
ali pomladi ih i poglupavi i otvaraš se kako ti kažu?
Znaš li kako si izgledala?
-Samo je tražio da kušam tijesto. -Bože! Jebote!
Naivna si kad želiš biti.
To je dobro znati.
Dobro je znati da kad ti muškarac želi staviti nešto u usta,
ne mora pitati dvaput.
Nije. Krivo si shvatio.
Snaći ćeš se.
-Javit ću ti. -Hannah, ne vrijeđaj me.
Bilo mi je samo u ustima.
Halo?
Petere?
Molim vašu pozornost!
Flora!
Dobro došli na priču.
Kako se osjećaš?
Bože, i našminkala si se.
Vrijeme je za priču.
-Bože, priča. -Super, priča.
Dođite.
-Kao da ništa nije bilo. -Uvijek se brzo oraspolože.
Moraju.
Tako je, ovo ti je prva priča.
-Da. -Često ovo rade.
-Obavimo ovo. -Uzbudljivo.
Priče su Florina specijalnost.
To im je poput terapije. Znači da je procesuirala ono što ju je mučilo.
-Aha. -Pozor!
Dobro došli na priču.
Bravo, Flora!
Ne zovem se tako.
Ne zove se tako.
Zovem se Pričalica.
A što si ti?
Mačka, naravno.
Mačka imena Pričalica. Sad sam sve vidio.
Kao mače, ispala sam iz kola s jabukama i ostala bez doma.
Lutala sam i mjaukala,
uvijek slijedeći miris jabuka u nadi da ću tako pronaći mamu.
Mama je bila jabučna mačka.
I što si učinila?
U šumi sam pronašla divovsku vestu
i povlačila predivo dok ga nisam svega razvukla.
Trajalo je čitavu vječnost.
Zapetljana priča.
Priča o predivu.
No kad sam završila, bilo je tako udobno i toplo.
Čvrsto sam se umotala.
Bilo je vuneno i nisam drhtala.
I kako sam prijatelju rekla glasno,
kad sam završila,
bilo je zaista krasno.
A kako se ti zoveš?
Ja sam lutak Lutko.
A što si ti, Lutko?
Lutak imena Lutko.
Izradio me Claude.
Izradio je pregršt lutaka.
Jako ih je volio,
iako ih je imao 20.
Jedan je bio suviše šašav,
a jedan suviše glup.
Jedan se smijao previše,
a drugi…
premalo.
Claude se jednoga dana
libio puta nenadana,
a lutke je ostavio kod kuće.
Vrijeme je prolazilo,
a oni su ubrzo zaboravili da imaju konce.
A poslije su zaboravili i da su lutci.
A onda…
Claude se vratio…
jako uzbuđen.
No oni su ga zaboravili.
Kao i svoje konce.
Smijali su mu se kad im je rekao da ih je on izradio.
To ga je jako rastužilo.
No nastavili su se smijati. Ti glupi lutci!
Glupi lutci koji su zaboravili!
Stoga im je povukao konce.
I to ih je boljelo.
Hvala Bogu, Peter Quint nas spašava.
Žao mi je, Pete, mrtva je.
Bože…
Da, ovdje je. Samo…
Samo trenutak.
Tvoj susjed zove.
G. McQueeny.
Moja sućut, Owene.
Moja iskrena sućut.
Idem zapaliti svijeću.
Drago mi je…
što si ostala.
I meni.
Tko bi rekao?
Prijevod titlova: Filip Lažnjak