NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Hän on hereillä!
Hän tokeni.
Luojan kiitos. -Hän on hereillä.
VUOTTA AIEMMIN
Hyvää huomenta.
Ei tässä ole mitään hyvää.
Vähän loiventavaa.
Ja kello 10:n paperit.
Ei ketään ennen keskipäivää.
Älä yritä. Sinähän vaadit, että tämä pitää saada hoidettua.
Kristus.
Lastenhoitaja.
Au pair. Tässä.
Au pair.
Neiti Jessel.
Peter Quint. Työskentelen Henryn kanssa. -Herra Quint.
Anteeksi. Sinulla on tuossa tahra.
Tarvitsetko hetken? -En.
Nyt on hyvä.
Hän huomaa sen kyllä. -Selvä.
Ole hyvä. -Kiitos.
Herra Wingrave, tässä on Rebecca Jessel.
Luin juuri voitostasi Bakerin tapauksessa. Nostan hattua.
Mistä lehdestä luit? -Telegraphista tietysti.
Puserossasi on tahra.
Lapsetko ovat seitsemän ja yhdeksän vuotta?
Minun siis tuskin kannattaa vaalia puseroja.
Aivan.
Työnvälitystoimisto selitti kai tilanteemme.
Niin. Otan syvästi osaa suruunne. Voin vain kuvitella lapsiparkojen…
Minulla ei ole lukulasejani, Peter. -Toki.
Suosituksesi ovat loistavat.
Lontoon yliopiston School of Oriental and African Studies. Kävitkö SOASin?
Vain venäläisen runouden kurssin.
Entä London School of Economics? Se on tuskin venäjän tai bardien tyyssija.
Opiskelin julkisoikeutta.
Yllätykset jatkuvat.
Miksi siis haet lastenhoitajan työtä, jos tavoitteesi ovat muualla?
En kai näe asiaa noin.
Olen aina ollut hyvä siinä.
Minulla on tiedonhaluinen mieli.
Kysyn itseltäni ja ympäristöltäni asioita joka päivä.
Siihen haluan kannustaa lapsiakin.
Siitä on tuskin haittaa, herra Quint.
Mitä mieltä olet?
Au pair.
Aivan. Siihenhän keskityimme tänään. -Sanoit sitä lastenhoitajan työksi.
Niinkö? Se oli erehdys.
Hölynpölyä, Peter. Tiedämme kumpikin, ettet erehdy.
Oletko varma, että se oli hän? -Ehdottomasti.
Näin hänet eilenkin, kaidemuurin päällä. Hannah sanoi, että se on Peter Quint.
Hän on poliisin tuttu. -Muistan kyllä Quintin.
Luulisi olevan jollain kaukorannalla.
Lapset, menkäähän yläkertaan.
Mutta… -Ei mitään muttia. Pian nyt.
Quint vei herra Wingraven pankkitililtä yli 200 000 puntaa viime vuonna.
Tuskin hän palaisi viemään pöytähopeatkin. Näkikö häntä kukaan muu?
Minä en nähnyt, mutten epäile sitä.
Entä lapset?
Eivät nähneet. -Tutkin alueen enkä nähnyt mitään.
Ajovaloni taisivat pelästyttää hänet pois, kuka olikin.
Lukitkaa ovet ja ikkunat. Soittakaa, jos hän palaa.
Muuta ei ole nyt tehtävissä.
Siinäkö kaikki?
Tutkin alueen. Mitä muutakaan voisin tehdä?
Ihan mitä tahansa.
Kuule, tutkin koko tontin.
Peter on häirikkö, mutta hänestä ei ole vaaraa.
Hän on varas.
Kunhan et päästä häntä pankkitilillesi, mitään tuskin sattuu.
Soitan myös herra Wingravelle.
Hänellä voisi olla neuvoja.
Muistaakseni hän odotti poliisilta paljon.
Hän on luultavasti yhä yhteydessä esimieheesi.
Ajan vielä kerran tontin ympäri -
ennen kuin lähden. Hyvää yötä.
Aiotko soittaa Henrylle?
Aion, mutta hän on kaukana. Soitan Owenille ja Jamielle.
Mitä sinä sillä teet? -Tutkin tontin itse.
Herra Quint, mukava nähdä taas.
Samoin, neiti Jessel.
Tällä tienpätkällä ei juuri kuulu radioasemia.
Sitten sen voi sammuttaa.
Kannatitko sinä palkkaamistani?
Onko sillä muka väliä?
Työskentelet herra Wingraven kanssa, mutta se tuntui sinun haastattelultasi.
Minun oli pakko palkata sinut.
Olen jo juoksupoika, kuljettaja ja hoitajatar.
Ilman sinua olisin lastenhoitajakin. -Onko Henry siis vähän sekaisin?
Hän on hyvä mies. Hänellä menee vain vähän huonosti.
Mikä minua oikein odottaa?
Lapset ovat fiksuja, vaikkakin vähän outoja.
Poika pitää kynttiläänsä vakan alla, ja tyttö juttelee seinille.
Mutta miten he jakselevat kaiken kokemansa jälkeen?
Heille asia on vain niin, että vanhemmat eivät palanneet kotiin.
Siinä kaikki. He eivät juuri ymmärrä sen enempää.
Hei vaan. Oletpa kaunis kuin kukka. Mikä nimesi on?
Olen Flora. Se tarkoittaakin kukkaa latinaksi.
Niinpä tietysti.
Ja sinä olet kai Miles. -Hei.
Taidat olla meidän oma Maija Poppanen.
En ole suorastaan täydellinen,
mutta olen kerrassaan loistava.
Hannah Grose. Mukava tavata. -Rebecca. Samoin.
Tässä on Owen.
Hauska tavata.
Jamie. -Hei.
Et saisi polttaa.
Totta.
Pidätkö tästä?
Avaa vain.
Ja sytytä.
Näytän sinulle kaiken. Sinun pitää nähdä patsaspuutarha.
Anna neiti Jesselin asettua ensin. -Ei haittaa.
Hyvä on.
Patsaspuutarha on suosikkini.
Täällä on kukkiakin ja vaikka mitä.
Ja kaikki on kerrassaan loistavaa.
Blyn ympäristöön tutustuessaan neiti Jessel toivoi,
ettei koskaan lähtisi sieltä.
Ja kuten kävikin,
hän ei lähtenytkään.
Jestas!
Olen ampunut paljon rottia.
Lisään mielelläni Peter Quintin niiden joukkoon.
Et siis pidä hänestä. -Kunpa tietäisitkin.
Alan tajuta. -Tuo on hyvä idea.
Hänelle pitää antaa opetus.
Katsoitko jo tuolta?
Hannah kai jätti nuo. Hän unohtaa niitä jatkuvasti palamaan.
Aiheuttaa vielä joskus tulipalon.
Mennään.
Kaidemuuri-Peteä ei näy.
Otatko kaakaota?
Selkäpiitä karmii ajatus hänestä lähistöllä.
Voisimme jäädä yöksi kaiken varalta.
Joo! Yökyläily olisi loistavaa. -Se olisi hauskaa.
Entä äitisi?
Yksi yö vain. Hän nukkuu jo.
Paras jäädä tänne tiedätte kyllä kenen varalta.
Se olisi hienoa. -Etkö juo kaakaotasi, rouva Grose?
Saanko minä? -Et saa. Muuten valvot koko yön.
Joo! Valvotaan koko yö. Tämä on tosi jännää.
Valvomme koko yön. Siitä tulee kerrassaan…
Mikä ihme saisi hänet palaamaan tänne?
Hän ei voi tarvita lisää rahaa. Aiempi summa on tuskin vielä ehtynyt.
Ei, kiitos. Jonkun pitää pysyä selvänä häntä vastaan.
Otatko hiilihangon vai haulikon? -Kynttilänjalka kirjastossa.
Entä jos hän on se, joka on soitellut ja lyönyt luurin korvaan?
Nehän olivat pilapuheluita. -Ehkä eivät.
Ketä hän tavoittelisi?
Ehkä Beccaa.
Miksi soittaa kuolleelle? -Jos ei tiedä kuolemasta.
Siitä ei juuri uutisoitu muualla.
Hän ei ehkä tiedä mitään.
Ehkä hän käytti rahat loppuun tai tuli toisiin ajatuksiin.
Tai kaipaa Beccaa.
Niinpä hän soittaa tänne aina joskus toivoen, että tämä vastaa.
Niin ei koskaan käy.
Siispä -
hän palasi selvittämään syyn.
Se ei tiedä hyvää kenellekään.
En haluaisi olla paikalla, kun Peter Quint kuulee Rebecca Jesselin kuolemasta.
Ovatko nämä kaksi ystävykset? -Ovat.
Parhaat ystävät.
Nuket ovat naurettavia.
Nuket ovat ihania.
Niiden avulla saa keksiä kaikenlaisia henkilöitä ja tarinoita.
"Hei, nimeni on Flora." -Eivät ne ole keksittyjä.
Teen nuken sinusta, neiti Jessel. Mikä on lempivärisi?
En osaa valita. Pidän kaikista väreistä.
Sitten käytän nukkeesi kaikkia värejä. -Kiitos.
Sisään. -Häiritsenkö?
Tulin asioille Henryn puolesta.
Löysin nämä ja mietin, että kauniit kukat kuuluvat kauniille naiselle.
Siis sinulle, Flora.
Kiitos kovasti.
Kerrassaan loistavia.
En ole ennen saanut kukkia. Luulin niiden olevan neiti Jesselille.
Ja nyt olet kamalan kateellinen. -Mehän voimme jakaa ne.
Totta kai. Tässä kukka, ole hyvä.
Kiitos, Flora.
Laitetaanpa nämä veteen. Pieni hetki.
Et kai tuhonnut Jamien puutarhaa? Hän suuttuu.
Hän suuttui jo syntyessään.
En tiedä, miksi Flora vouhottaa parista tyhmästä kukasta.
Tiedätkö, mistä elämässä on kyse?
Ei ainakaan kukista. -Ei.
Avaimista.
Ihmiset ovat kuin lukittuja huoneita.
Kaikilla on eri lukko, jonka avaimen muoto pitää arvata.
Samoin kuin on olemassa avain -
tämän tarpeettoman ison talon jokaiseen oveen.
Eri avain kuhunkin oveen.
Jos haluaa avata jonkun oven,
pitää kokeilla eri avaimia, kunnes löytää oikean.
Otetaan esimerkiksi setäsi kaltaiset.
Hänen avaimensa on raha tai imartelu. Hevosen avain on porkkana.
Ja monen naisen avain -
on kukkakimppu.
Miksi sitten annoit kukat Floralle?
En antanut.
Jatkatko yhä?
Olen pian valmis.
Myrsky ei houkuttele lähtemään.
Älä sitten lähde.
Jää teelle, kunnes se on ohi.
Selvä.
Mitä pidät tästä?
Tämä on mukava työ.
Kyllä, kiitos.
Lapset ovat herttaisia, vaikka joudunkin joskus moppaamaan heidän mutajälkensä.
He ovat menneet ulos keskellä yötä jo kahdesti.
Ei vaan mitä pidät tästä kaikesta?
Kartanosta, patsaspuutarhasta ja omista palvelijoista.
Tästä naurettavuudesta. -En ole mikään kartanon aatelinen.
Tänä aamunakin pesin oksennusta pojan neuleesta.
Anteeksi, ei naurata.
Olet liian älykäs sellaiseen.
Sehän on vastenmielistä. -Ei se haittaa.
Miles on kultainen.
Et varmasti halunnut moista.
En voi kuvitella nuorta Rebecca Jesseliä -
haaveilemassa ikkunansa äärellä -
jonkun rikkaan pennun yrjön putsaamisesta, kun tämän huoltaja juo itsensä koomaan.
Olet aivan liian hyvä sellaiseen.
Ja liian fiksu.
Vaikka Henry ei näkisi sitä, minä näen. Näin sen sinusta heti.
Mietin, että vielä joskus saatan työskennellä sinulle.
Kerro, mitä haluat.
Kaikkihan haluavat elämältään jotain,
vaikka meille vakuutetaan, että se on paha asia.
Mitä siis haluat, Rebecca?
Haluan olla asianajaja. -Sillä lailla.
En toimistolakimies vaan oikea asianajaja kuten herra Wingrave.
Ensin tarvitsen harjoittelupaikan.
Kolme vuosikurssini naista sai paikan, mutta keskeytti vuoden sisällä.
Pelkkiä vanhoja miehiä,
jotka yrittävät jatkuvasti käpälöidä tajuamatta,
etteivät aivot löydy jalkojen välistä.
Menet siis eri reittiä.
Suosituksesi ovat loistavat. Astorit, Brycet ja Grayt huomaavat,
miten nerokas olet, kun hoidat heidän perillisiään.
Mutta nyt -
heidän vaimonsa tai lapsensa kilpailevat sinusta.
Jatkat vaikutuksen tekemistä,
ohitat kaikki käpälöijät ja löydät arvoisesi mentorin.
Tiesit, että Henry on kauppalain mestari, jolla on kuningattaren myöntämä arvonimi.
Huomaan sinut, Rebecca.
Kyllä vain.
No,
miksi olet täällä?
Miksikö olen -
maan päällä?
Miksikö työskentelen Henrylle?
Vai miksikö olen luonasi, vaikka piti palata Lontooseen tunti sitten?
Vastataanpa yksitellen.
Miksi olen maan päällä? Jotta jättäisin sille enemmän kuin otin.
Miksi työskentelen Henrylle?
Minua katsomalla ei ehkä arvaisi,
mutta minullakin on lasikattoni.
Vartuin yksinkertaisesti tiettyjen piirien ulkopuolella.
Miksi olen täällä?
En tiedä.
Mutta oloni on -
toiveikas.
Minulle ei tapahdu usein niin.
Minun pitää mennä. Anteeksi.
Oletko varma? Ilma on yhä… -Ei haittaa. Pahin on ohi.
Kiitos juomasta ja seurasta.
Ole hyvä.
Kiitos hyvästä keskustelusta.
Viime kerrasta on pitkä aika.
Hyvää yötä, Rebecca Jessel.
Hyvää yötä, Peter Quint.
Oletko kunnossa?
Anteeksi kovasti.
En ole juuri nukkunut päiväkausiin.
Nyt on liian myöhäistä.
Siitä vain.
Lepää vähän aikaa.
Olisitko mieluummin itse tuossa?
Kylän tytöt ovat hulluna Oweniin.
Hän ei edes tiedä, mikä vain pahentaa asiaa.
He ovat kuin Bonnie ja Clyde.
Ehkä niin, jos Clyde olisi kusettanut Bonniea.
Peter häipyi, ja Rebecca kärsi seuraukset.
Vaaniiko hän kuollutta naista vankilan uhallakin, vaikka hylkäsi tämän jo kerran?
Siinä ei ole järkeä.
Vääränlainen rakkaus voi sekoittaa pään.
Se seuraa mukana ja saa tekemään hemmetin tyhmiä tekoja.
Näiden kahden välillä oli nimenomaan vääränlaista rakkautta.
Kaikillehan käy niin syystä tai toisesta.
Mutta näin, miten Peter kietoutui Rebeccaan.
Kaivautui syvään.
Moni sekoittaa rakkauden ja omistushalun.
Mutta se tarkoittaa sitä, ettei Rebecca ollut ainoa uhri.
Peter jäi itsekin ansaan.
Kunpa Rebecca kummittelisi sille paskiaiselle aina.
Moni tosiaan sekoittaa rakkauden ja omistushalun.
Niin.
Se ei saisi olla mahdollista.
Rakkaus ja omistushan ovat vastakohtia.
Niin.
Heidän pitäisi mennä sänkyyn.
Aivan.
Minä vien. -Selvä.
Nousehan. -Kiitos.
Olet kiva.
Näin pahaa unta, että satutin sinua.
Olit surullinen. -Et ikinä sureta minua, muruseni.
Onko herttaa?
Ei ole.
Valehtelija! Näin, että niitä on kaksi.
Älä kurki! Neiti Jessel, Miles huijaa.
Itse valehtelit. Se on huijausta. -Eikä ole.
Älä huijaa, Miles.
Peter, mitä teet täällä?
Ja mikä tärkeintä, toitko minulle lisää kukkia?
En vaan tulin asioille setäsi puolesta. Hän lähetti minut tänne pariksi päiväksi.
Niinkö? -Niin.
Rouva Grose valmistelee minulle huonetta.
Tuleeko Henry-setä käymään?
En tiedä.
Mikä tuo ilme on?
Ei mikään. -Kuule, minäkin menetin isäni.
Olin silloin vähän sinua vanhempi, ja hän oli aika huono isä.
Muistathan tämän?
Tämä kuului isälleni.
Se on pieni pala häntä. Yksi harvoista hyvistä osista.
Sinähän voisit säilyttää sitä puolestani. Sopiiko?
Kunhan et polta taloa, jooko?
Pelataanpa korttia. -Varo Milesia, joka on hävytön huijari.
Niinkö? -Mutta muuten -
tämä on kerrassaan loistavaa.
Niin, ja sinä olet kerrassaan hullu. -Lopeta!
Anteeksi, en tarkoittanut…
En saa unta.
Huomenta.
Näkyikö häntä?
Ei jälkeäkään. Tein pikatarkastuksen. Olemme täysin turvassa.
Mutta naapurin herra McQueeny voisi käydä katsomassa äitiä tänään,
joten voin jäädä tänne kaiken varalta. -Ei sentään.
Minua harmittaisi. -Yksi päivä vain.
Äidille varmasti kelpaa päivä ilman minua. Siitä voi olla apuakin.
Kiitos, että tulit pelastamaan. -Sinäkin pelastat aina minut.
Huomenta. Aika herätä.
Heräsitkin jo.
Miten voit?
Erinomaisesti. Voimmeko pitää piknikin? Ilma on mitä mainioin.
Kunhan Flora löytyy, nautitaan päivästä. -Mitä? Eikö Flora ole huoneessaan?
Flora?
Olen valmis.
Halusin näyttää jotain.
Ole hyvä. -Kiitos.
Sanoit, että pidät kaikista väreistä.
Miles sanoi, että jos sekoittaa kaikki maailman värit, tulee mustaa.
Se on kaunis. Pidän siitä.
Sinä olet kaunis.
Peterkin sanoi niin tänä aamuna. Hän jäi yöksi.
Hän on kyllä hauskaa seuraa.
Flora.
-Ei!
Ei kuumetta.
Kuulehan, kultaseni.
Vietät loppupäivän sängyssä.
Hän oli lohduton.
Tämä ei ole ennennäkemätöntä.
Ei ihmekään kokemansa takia. -Aivan.
Voit kertoa Henrylle terveiseni, että he ovat kunnossa.
Ovatko todella?
Heissä ei ole mitään fyysistä vikaa, enkä ikävä kyllä voi kommentoida muuta.
Osaan itse ulos.
Mukava nähdä sinua, Hannah. -Samoin.
Uskomatonta, ettei hän tullut.
Sanoin, että soitin lääkärille, hitto vie. Hän käski vain pitää ajan tasalla.
Vain kuolinsyytutkija saattaisi kiinnostaa.
Muuten Henry Wingravea ei saa palaamaan tänne.
Hän vastasi samoin, kun kerroin Quintista.
En ymmärrä tätä.
Flora oli järven rannalla, vaikka inhoaa sitä.
Miles kiltti, menisitkö auttamaan Owenia aamiaisen kanssa?
Ei Flora inhoa järveä.
Miksi kukaan inhoaisi?
Hän puhuu siitä jatkuvasti.
Toki, mutta Flora valehtelee.
Hyvää huomenta. -Oikein hyvää.
Minun pitää nousta. -Ei vielä.
Lopeta. Ihan oikeasti, Pete. -Tule takaisin.
Jatketaan tästä myöhemmin. Minun pitää mennä.
He voivat odottaa. Älä nyt.
Sinähän jäät vielä yhdeksi yöksi.
Vai mitä?
Vähintäänkin.
Sanon Henrylle talon räjähtävän, ellen jää viikoksi.
Odota sitten.
Vain iltaan asti.
Tule takaisin sänkyyn.
Ole kiltti.
Kärsivällisyyttä.
Ilmeisesti kokkaat taas seitsemälle. -Jääkö hän taas yöksi?
Ilmeisesti, vaikken tiedä, miten…
Mikä tuo on?
Tuo on tietyn vuosikerran bordeaux, joka löisi sinut ällikällä, Hannah.
Otatko lasin? -Kävitkö viinikellarissa?
Ei hätää. Henry antoi luvan.
Voin säästää sinulle lasin. Tämä on hyvä vuosikerta.
En voi. Minun pitää mennä takaisin. -Tähän menee vain hetki.
Ei kai taas. Miksi he tuovat tänne mutaa? -Pane heidät siivoamaan.
He eivät saisi tulla tänne emmekä mekään. -Ei hätää. Sain luvan suoraan huipulta.
Mutta lapset… -He pärjäävät kyllä. Pidin huolen siitä.
Hyvä on.
Luotatko minuun?
Kyllä luotan.
Mitä sinä teet? -Se on yllätys.
Apua. -Enää pari askelta.
Minulla ei ole aikaa. -Tiedän kyllä.
Selvä. Avaa silmät.
Kenen tuo on? -Se on sinun.
En ymmärrä.
Eräs projektini on tämän siiven inventaario.
Osa huutokaupataan, mutta Henry sanoi, että saat tämän, jos haluat.
Eikä sanonut. -Kyllä sanoi.
Se vaati taivuttelua.
Mutta osaan suostutella tarvittaessa.
Mutta tämähän kuului… -Hän ei käyttänyt sitä.
Niin Henry vakuutti kivenkovaan, joten älä huoli siitä.
Sovita sitä.
Sovita nyt.
Ei käy.
Tuollainen turkki pitää tuntea ihoa vasten.
Ainakin kerran elämässä. Se on upea tunne.
Haluan näyttää sinulle, miten kaunis olet.
Näytä sitten. -Vasta lopuksi.
Anteeksi.
Rebecca, lapset ovat pihalla keskenään. -Menen heti.
Tietysti. Olen pahoillani. -He pärjäävät.
Tarvitset kai puseron. -Voi ei.
Anteeksi kovasti.
Tämä siipi on suljettu.
Varo sanojasi. Minä voin… -Hankkia minulle potkutko?
Tiedän sen varsin hyvin. Henry kuuntelee sinua.
Pääsisit meistä kaikista eroon halutessasi, mutta juuri nyt en välitä.
Jos vielä kerrankin löydän sinut penkomasta Charlotten tavaroita,
herra paratkoon, tartun sinua korvasta ja raahaan tuonne hiton järveen.
Ymmärrätkö?
Hyvä.
Laita tämä huone kuntoon. Pian syödään.
Voi luoja, miten taivaallista.
Tästä tulee järjetön kakku. Se kaipaa jotain. Mansikkaa vai sitruunaa?
Minä ensin. Olen vanhempi. -Minäpäs.
Olen oikea kakkuvelho, koska tämä on taikanaa.
Vaativa yleisö. Tarvitaan isompi kakku.
Haluan maistaa. -Hyvä on sitten. Tässä.
Taivaallista. Mutta lisää mansikkaa. -Minun vuoroni.
Se kaipaa lisää sitruunaa. -Kaikkien pitää maistaa. Tämä on herkkua.
Huomaatte kyllä, että se kaipaa mansikkaa. -Sitruunaa.
Minä maistan.
Ei, Jamie. Sitä pitää riittää kakkuunkin. -Siirry.
Mansikkaa.
No niin. Maku saa hymyn huulille.
En minä. -Ole kiltti. Muuten loukkaannun.
Ole hyvä.
Arvaa mitä. -Älä sano sitä.
Olet… -Eikä.
…taikinainen.
Herranjestas.
Se on täydellistä juuri tällaisena. -Tuosta ei ole apua.
Rebecca. Piristyhän.
Herkullista.
Sanoisin, että sitruunaa.
Meillä on kunnon kaksintaikina.
Pete, sinä ratkaiset. -Kovat paineet.
Luoja, miten hyvää.
Sanoisin,
että mansikkaa. -Siitäs sait, Miles.
He nukkuvat vihdoin. Flora oli ihan taikinan peitossa.
Mitä nyt?
Palaan Lontooseen.
Luulin, että… -Iltahan oli pettymys meille molemmille.
Milloin palaat? -En tiedä.
Viivytkö kauan? -En ole varma.
Mutta pärjäät kyllä, vai mitä?
Mitä tarkoitat?
Tarkoitan,
että jos flirttailette noin avoimesti, miksi jäisin katsomaan sitä?
Jos tulee nälkä, kun olen poissa, pyydä Owenilta suuhunpantavaa.
Se näköjään sopii sinulle.
Oletko seonnut? Mitä selität? -Avasit suusi sille miehelle tänä iltana.
Halusit, että sinut otetaan vakavasti.
Otit tämän työn, koska et halunnut vanhojen miesten ahdistelevan,
mutta nuoremmille ja tyhmemmille avaudut heti.
Tajuatko yhtään, miltä näytät?
Hän vain pyysi maistamaan taikinaa. -Jumalauta!
Sinä se osaat olla naiivi.
Hyvä tietää.
Hyvä tietää, että kun mies pyytää sinua laittamaan jotain suuhusi,
hänen ei tarvitse pyytää kahdesti. -Ei. Ymmärsit väärin.
Pärjäät kyllä.
Kerron sitten. -Hannah, älä loukkaa minua.
Se oli vain suussani.
Haloo?
Peter?
Saisinko huomionne? -Flora.
Tervetuloa tarinatuokioon. -Miten voit? Olette leikkineet meikeillä.
Tarinatuokion aika.
Miten kurjaa. -Miten hurjaa.
Tulkaa.
Ei ollut moksiskaan.
Nämä kaksi toipuvat nopeasti. On ollut pakko.
Aivan, tämä on ensimmäinen tarinatuokiosi.
Niin. -Tätä tapahtuu paljon.
Hoidetaan tämä. -Jännää.
Tarinatuokio on Floran erikoisuus. Se on kuin terapiaa.
Hän on nyt käsitellyt jonkin asian.
Aivan. -Huomio.
Tervetuloa tarinatuokioon. -Hyvä, Flora.
Se ei ole nimeni.
Se ei ole hänen nimensä. -Nimeni on Häntänen.
Entä mikä sinä olet?
Olen tietenkin kissa.
Kissa nimeltä Häntänen. Kaikkea sitä kuuleekin.
Kissanpentuna putosin omenakärrystä ja olin koditon.
Vaeltelin naukuen ja seuraten omenan tuoksua,
jotta ehkä joskus löytäisin äitini, joka oli omenakissa.
Mitä sitten tapahtui?
Löysin metsästä valtavan neuleen, jonka langasta vedin.
Purin neuleen kokonaan.
Se kesti kovin kauan. -Tarinalla on pitkä punainen lanka.
Langan tarina.
Loppujen lopuksi se oli niin lämmin, että käperryin lankaan.
Se ei käynyt vastahankaan.
Oi voi, älä reagoi kuten tuo ystäväni koppava,
koska loppujen lopuksi se oli kehrässään loistava.
Mikä sinun nimesi on? -Olen Nikke-sätkynukke.
Entä mikä sinä olet? -Nukke nimeltä Nikke.
Minut loi Claude. Hän loi nukkeja kaiken aikaa.
Hän rakasti kaikkia, vaikka niitä oli liikaa.
Yksi oli hupsu, toinen oli hölmö.
Yksi nauroi liikaa ja toinen -
liian vähän.
Claude lähti eräänä päivänä matkoille -
ja jätti nuket kotiin.
Ajan myötä -
nuket unohtivat narunsa.
Lopulta ne unohtivat edes olevansa nukkeja.
Sitten -
Claude palasi -
kovin innoissaan.
Mutta nuket olivat unohtaneet hänet.
Ja narunsa.
Kun hän sanoi luoneensa nuket, ne nauroivat hänelle.
Hän tuli kovin surulliseksi.
Mutta tyhmät nuket vain nauroivat.
Ne tyhmät nuket olivat unohtaneet.
Niinpä hän veti niitä naruista.
Ja niihin sattui.
Onneksi Peter Quint pelastaa.
Valitan, Pete, mutta hän on kuollut.
Voi luoja.
Niin, hän on täällä. Hetkinen.
Naapurisi soittaa. Herra McQueeny.
Olen kovin pahoillani, Owen.
Todella.
Menen sytyttämään kynttilän.
Olen iloinen, että jäit tänne.
Niin minäkin.
Kukapa olisi arvannut?
Tekstitys: Kaisa Innes