EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Hushållerskan var van vid leriga fotspår.
Några gånger om året började hon dagen med en mopp.
Alltid samma väg.
Från dörren till förbjudna flygeln och åter.
Dörren fastnade.
Vi kunde inte öppna den.
Jag lovar.
Röran i hallen, då?
Det är bara lera.
Jag förlåter er.
Men tyvärr…
…tror jag er inte.
Det är problemet.
Miles!
Miles, jag moppade nyss där!
Kan jag ta den?
-Vad… -Inte jag.
Du.
Det var helt oacceptabelt och nu får du moppa klart.
-Det är orättvist! -Du.
Det är bara lite lera.
Nu moppar du klart
medan jag och Flora hämtar dockan.
Så länge…
…det är okej för dig, mrs Grose?
Det är okej för mig.
Vi har faktiskt pratat om det förut, eller hur, Miles?
Var och varannan vecka ränner de runt
och nöten här får moppa upp leran.
God morgon.
Ursäkta oss, Owen.
-Hej, Owen. -Flora.
Kom igen.
Jag gillar inte källaren.
Det är hemskt där nere.
Får jag stanna och dricka apelsinjuice med Owen?
Förlåt, jag är inte uppkäftig eller nåt.
Men jag hatar källaren.
Den är hemsk.
Är det okej?
Jag kommer strax.
En viss bror kastade en docka i tvättnedkastet.
Jaså… naturligtvis.
Tack.
Bröder kan vara hemska ibland, eller hur?
Det är han inte.
Han är inte det.
Du har ett gott hjärta, fröken.
Titta här.
Vad heter hon?
Hon minns inte det.
Ska du hänga den i ditt rum?
Som skydd?
Nej, jag tog ner den.
-Varför då? -Den funkar inte.
Miles!
Gå och klä på dig.
Miles?
Miles, hur mår du?
SEX MÅNADER TIDIGARE
Okej, grabbar.
Lugna er.
Hitta era platser.
Hej.
Välkomna.
God morgon.
-God morgon, fader Stack. -God morgon, fader Stack.
Jag antar att ni har haft en festlig jul.
-Ja. -Ja.
Utmärkt.
En majoritet, tror jag.
Nåväl…
…vårterminen.
Grattis, ni verkar ha klarat av vintern, men inte utan några olycksfall.
Brian Duncan kommer inte på ett tag.
-Ja. -Är han sjuk?
Nej, mr Hooper. Inget så allvarligt.
Han ramlade lite.
Han är på bättringsvägen och kommer snart tillbaka.
Så…
…ska vi börja?
Biblar.
"På bergssluttningen gick en stor svinhjord och betade.
Och de orena andarna bad honom:
'Skicka oss till svinen,
låt oss inta dem.'
Han lät dem göra det.
De orena andarna kom ut och intog svinen.
Hjorden rusade utför branten, ner i sjön
och drunknade där."
Så…
Så är det.
Tre evangelier,
tre olika berättelser om samma händelse.
Tre olika platser som det kunde ha hänt på.
De stora dragen förblir desamma.
Jesus drev ut demonerna, kända som Legion i Lukas och Markus,
namnlösa i Matteus,
ur en enda man, enligt Lukas och Markus,
två män enligt Matteus, till…
…och om det är alla överens,
en grishjord.
Som hoppar i sjön.
Som hoppar i sjön, exakt.
-Varför var Matteus så konträr? -Vad betyder det?
Att han var korkad.
Hördu, säg inte så, Obermann. Sista varningen.
En utmärkt fråga, Miller.
Varför är evangelierna olika?
Tja…
…människan är felbar.
Även de som skrev evangelierna.
Även jag, som jag utan tvekan måste påminna era föräldrar om
när de får nys om det här.
Behövde de tillåtelse? Demonerna?
-Tillåtelse att… -Inta grisarna.
Ja, det behövde de.
Behövde de det av honom?
Behövde de det av mannen?
Utmärkt fråga, Wingrave.
Det är faktiskt poängen här, så tack för din fråga.
Vi är alla fria att göra våra egna val.
Det är en av de viktigaste gåvorna som Gud har gett oss.
En gåva som inte ens demonerna i berättelsen kunde ta.
Ondskan existerar
och vi frestas.
Men vi tvingas inte.
Så, ja.
Tillåtelsen behövdes.
Som de behöver vår!
Då så.
Wingrave.
Ett ord.
Rektorn gav mig det här imorse.
Det är inte ofta en elev får post första dagen.
Utifrån texten på kuvertet
-är det från… -Min syster.
Så omtänksamt av henne att skicka det.
Nåt som får dig att känna dig mer som hemma.
Du ställde utmärkta frågor idag.
Tack.
Ingen orsak.
Och Wingrave…
Du ska veta att det här rummet är en säker plats för frågor.
Inte bara om skolan.
Om vad du vill.
Jag är här, liksom de andra i personalen,
så om du behöver prata
lyssnar vi.
Du är inte ensam i det här.
Tack.
Jag ska inte uppehålla dig.
Just ja…
Johannes 16:22.
Den är kort, men den har hjälpt mig fler än en gång.
Johannes 16:22.
"Du sörjer också nu,
men vi ses igen.
Ditt hjärta ska glädjas
och din glädje ska ingen ta ifrån dig."
Wingrave!
Det är nästan dags! Ska vi gå ner?
Wingrave!
Problemet började som de ofta gör.
Med en olycka.
Som de kallade det.
Wingrave!
Miles!
Wingrave!
Du kan ta underslafen.
Tack.
-Skönt att du är oskadd. -Ja.
Varför gjorde du så?
Gjorde vad?
Varför hoppade du?
Jag letade efter rätt nyckel.
Vad sa du?
Jag hoppade inte.
Jag ramlade.
-Jag såg dig hoppa. -Jag ramlade.
Ja, men…
…om du behöver nåt,
så finns jag här, kompis.
God natt.
Fader Stack!
Vad är det?
-Slagsmål! -Slagsmål!
Hörni, sluta!
Sluta!
Wingrave!
Hooper!
Här.
-Är du okej? Kan du andas? -Ja.
Jag ska hjälpa dig upp.
Tack gode Gud.
Lossa på slipsen.
Såja.
Okej, tillbaka till lektionen. Sätt fart.
Så du började?
Hade han gjort dig illa?
Sagt nåt till dig?
Triggat dig?
Miles…
Jag vill hjälpa dig, men du måste hjälpa mig att förstå.
Inte bara jag, även Hoopers föräldrar.
De kan föreslå avstängning.
Och rektorn vill lugna dem.
Men…
Jag har tagit tag i det.
Jag och rektorn har redan talat…
…och jag har klargjort att ditt välbefinnande är mitt ansvar,
och min prioritet…
…hädanefter.
Men Wingrave…
…så här gör man inte.
Jag förstår vad du går igenom.
Eller vet du vad? Kanske inte.
Kanske inte, så…
Så berätta.
Var min lärare.
Alla gör hemska saker ibland.
Det förväntas. Det är inbakat i oss från början.
Men det är känslan av ånger,
skuldkänslan, den hemska skuldkänslan,
som brinner i bröstet, det är…
Det är det som skiljer oss åt i Guds ögon.
Ingen är skuldfri.
Förutom själen som ännu inte är skapad och djuren.
Som Pidge där.
De är de enda oskyldiga.
Då var det väl orättvist?
Vad då?
Det Jesus gjorde med grisarna.
I demonberättelsen.
Kanske inte.
Herrens vägar är outgrundliga.
En kliché, jag vet, men…
…sann.
Döden är nåt att sörja,
inte frukta.
Du har fått uppleva döden…
…mer än ett barn i din ålder borde.
Mycket mer.
De har det bättre, Miles.
Jag vet inte allt, men…
Så mycket vet jag.
De har det bättre.
De kommer inte tillbaka.
Tyvärr inte.
Det är också orättvist.
Nej, det är det inte.
Varför får de elaka komma tillbaka,
men inte de?
Unge herr Wingrave…
…är det nåt du vill säga?
Vad som helst?
Jag vill stänga av dig. Det vill jag verkligen.
Men fader Stack…
Jag låter dig säga det.
Wingrave…
Miles.
Det du har gjort kan inte förminskas…
…eller undvikas genom att inte nämna det eller skicka hem dig.
Det följer dig.
Förstår du? Det…
Det stannar.
Men ånger, eller att visa ånger,
tar inte bort allt.
Jag ska inte ljuga, men det är första steget mot förlåtelse.
Mot nåd.
Du har gått igenom mycket.
Ömka mig inte.
Dina föräldrar…
…och din au pair.
-Mer än vi kan förstå. -Gör det inte.
Vikten av allt det kan få vem som helst
att göra hemska saker, även om de inte ville.
Man pressas,
-drivs till att begå handlingar som… -Vi tvingas inte.
Det vår präst säger
är att vi ska börja med en ursäkt och ta det därifrån.
Han har rätt om dina speciella omständigheter,
men jag måste insistera på ursäkten.
En sån måste vi åtminstone ha.
Tala!
Djuret är dött på grund av dig, Wingrave.
Det betyder inte borta.
Vad sa du?
Jag är ledsen.
Jag vet, Miles.
Jag vet det, och jag vet att…
-…vi… -Ledsen att jag inte var värre.
Skar av huvudet, spred ut inälvorna eller brände den.
Ledsen att jag inte var värre.
Okej.
Ring upp unge herr Wingraves farbror.
REKTORNS KONTOR
Förlåt, fader.
Jag…
Jag ville hitta din nyckel.
Det är allt.
Så anledningen till Miles avstängning var svår att precisera.
Han blev avstängd för en skada,
en olycka, ett brott,
ett slagsmål
och slutligen
en förolämpning.
Ingen skulle förstå varför han gjorde det.
Bara brevet från Flora,
som kom när han kom och som glömts i sovsalen,
skulle ge en möjlig ledtråd
till varför han försökte bli hemskickad.
KOM HEM
"Kom hem."
Jag är klar.
Okej, jag kommer strax.
-Ska de tillbaka till sitt hus? -Sen.
Okej.
Rent och fint!
-Det lärde du dig på… -Internatskolan.
Ja. Proffsigt, skulle jag säga.
Du kan väl lära din syster det?
Det vore fantastiskt.
-Men… -Helt fantastiskt.
Vad gör ni?
Hannah verkar ha ledigt.
-Frun lät barnen göra det. -Ja.
På riktigt?
Snyggt.
Hur går det?
Perfekt.
Jag kan nog bli van.
Jag vet inte, jag känner mig lat. Som nån slags lat dagdrivare.
Kom igen, erkänn.
-Du älskar att ta en rast. -Jag antar det.
Jag gillar inte att de straffas.
De är inte först med att dra in lera. Det vet väl du?
Varje gång du går mot huset sätter jag handen på moppen.
För det första…
Jag torkar alltid av fötterna. För det andra…
Hon låstes in i en garderob.
Du kan inte klandra dem för det.
De får vara knäppa efter deras förlust.
Skona dem inte för evigt.
Du städar upp efter dem, Owen matar dem, Rebecca…
Hon skämde bort dem.
Men den här…
-Hon får dem att jobba hårt. -Kom igen.
Vad? Det funkar.
Det funkade på mig.
Titta på mig nu. Reformens lysande ledstjärna.
Tack och lov. Du är bäst.
-Ja. -Hannah?
-Gin och tonic? -Nej.
Nej, tack. Inte för mig.
Gin är en sorglig drink.
Så Owen…
…tankar om au pairen.
-Skvallerbytta. -Vad? Jag bara undrar, Hannah.
Okej, visst.
Från noll till amerikan, vad säger du?
-Amerikan. -Amerikan.
Då så.
Men kanske lite för söt.
Tycker du att hon är söt?
Jamie!
Titta på honom!
Han fick tunghäfta. Han kan inte svara.
Men romanser funkar inte på Bly.
-Vi skojade bara. -Jag vet.
Det är så det börjar.
Oroa dig inte. Jag ser bara dig.
Njut av rasten.
Jag glömde nästan.
Det är en spricka i kökstaket. Kan du ta en titt sen?
Var exakt?
Vid spisen, högt upp. Den går inte att missa.
Jag kollar sen.
Bra jobbat! Fortsätt så!
Flora, du har städat!
Vad gulligt av dig.
Ingen orsak.
Jag la alla dina saker i garderoben och byrån.
Är du arg på mig?
Jag hittade de här också.
Jag tog inte sönder dem. Jag lovar.
-De var redan så här. -Det är okej.
Det är okej.
Ursäkta mig.
Är du okej?
Ungar.
De tröttar ut en.
Ja.
Tja, eller folk egentligen. Allihop.
Därför föredrar jag växter.
Lätta att hålla sams med.
Om jag inte gillar en, om den ser konstigt på mig,
kan jag alltid…
…du vet…
Om du vill ha råd om uppfostran kan du…
…kanske börja där.
Så där ja.
Det är väl inte så illa?
Nej.
Jag gråter tre, kanske fyra gånger om dagen här.
Fem för att vara helt ärlig.
Hur tror du annars att jag vattnar alla växter?
Med min oändliga brunn av djupa, otröstliga tårar.
Så gör jag.
Det var därför jag fick jobbet.
Du är duktig.
Tack.
Ingen orsak.
Okej. Då fortsätter jag.
Upp med hakan.
Vart ska du?
Till trädgården. Jag måste rensa lite mer ogräs.
Försöker du vara inställsam?
Trevlig eftermiddag, Jamie, raring.
Raring?
Nej, inte för mycket, annars kommer de och tar dig.
-Vilka då? -Matpolisen. För olaga salt.
Herregud.
Du är så underbar, Owen. Varför måste du prata?
Miss Clayton?
Kan vi prata?
Ja, visst.
I enrum.
Vi fixar det här, va?
Ja.
Familjen Wingrave.
Hallå?
Så?
Jag vill be om ursäkt.
För allt.
För att jag låste in dig i garderoben, röran i hallen.
Alltihop.
Men främst för att jag var så barnslig.
Jag glömmer mig själv när jag är med Flora.
Oj.
Det…
Jag tror att Flora saknar miss Jessel.
Så vi leker lekar, så att hon inte känner sig ledsen.
Så jobbigt.
Att ta hand om barn.
Din lilla skit.
Hallå.
Din satans lilla skit.
Han är bara ett barn.
Jag ska döda honom.
-Jag lovar… -Nej. Det är bara några blommor.
Visst. Då är det okej.
Han klippte några blommor.
-Vad är grejen? -De var inte redo att klippas!
Jag…
Jag gillar inte när folk
-rotar i trädgården. -Nej, du har rätt.
Du har rätt.
Jag pratar med honom.
Självklart.
Kan vi gå tillbaka till när du betedde dig galet
och jag fick lugna dig?
Tio minuter, okej?
Borsta tänderna, tvätta händerna och på med pyjamasen!
-Bra dag? -Jättebra dag.
Okej…
Jag har en liten överraskning åt barnen om du vill vara med.
Jaså…
Det kan jag inte.
-Mår du bra? -Ja. Jag har bara inte sovit så bra.
Jag går och lägger mig.
-Okej. -God natt.
-God natt.
Okej, ni två, ställ er på rad!
Pyjamasarna verkar vara i ordning.
Visa händerna.
Bra.
Visst. Tänder.
Ni var så duktiga…
…och som belöning…
…kan vi leka en lek.
Vilken ni vill.
Det tar väl inte så länge innan vi ligger i våra sängar?
Vi kan inte vara ute för sent.
Det ska vi inte.
Kurragömma!
Okej, kurragömma, visst.
-Går det bra för dig, Miles? -Snälla?
Tio, nio, åtta,
sju, sex,
fem, fyra,
tre,
två, ett.
Nu kommer jag!
Ni är väl inte här nere?
Den här delen är ju förbjuden.
Okej?
-Jag fick dig! -Herregud, Miles!
-Jag fick dig. -Jag letar dig
-och den här delen är… -Jag räknar
och du får gömma dig.
Jag hittar dig.
Släpp taget!
Ett!
Två! Tre!
-Fyra! -Miles!
-Fem… -Nej, leken är slut!
-Sju! Åtta! -Miles!
Nio!
Miles.
Flora!
Fritt fram!
Hallå.
Fan.
Jag ringer polisen.
Jag…
Jag ringer polisen!
Dani.
Jag mår inte så bra.
-Gud. -Jag såg honom.
Jag lovar. I fönstret.
Samma kille som igår.
Jag låser dörrarna.
Hallå!
Det är okej, du är okej. Han är vaken!
-Tack och lov. -Han är vaken.
Undertexter: Emilie Johansson