- Proč jste byl venku tak pozdě? - Je to vaše milenka?
- Byl jste opilý? - Kdo je ta žena?
Jeden po druhém, lidi. No tak!
Promiňte, ale některé vaše otázky jsou směšné.
Byl jsem dvakrát v Iráku s pyrotechnickou jednotkou.
Učili nás běhat k bombám. Viděl jsem hořící auto
a běžel jsem k němu. Zachovali byste se stejně.
Věřte či ne, všichni chceme být dobří. A když máme možnost, většinou jsme.
- Takže máte PTSD? - Měli jste dřív vztah?
- Podporujete válku? - Proč jste ji sledoval?
Nevím, kdo vás v dětství šikanoval, ale tohle nejsou konstruktivní otázky.
Cením si vašeho zájmu, ale ta žena, co měla nehodu,
nekandiduje na prezidentku.
Měli byste respektovat její soukromí. Dost si vytrpěla.
A určitě nepotřebuje, abyste se ukázali u ní doma.
Dobře, lidi, pan starosta má nabitý program.
Děkuji, že jste si udělali čas a za vaši práci. Uvidíme se na Fish Fry.
Nesnáším dámy v nesnázích. Bílej zachránce, přesně to svět potřebuje.
Shodneme se, že bílí muži jsou hrozní, ale tenhle je...
Sexy.
Chtěla jsem říct přesvědčivý, ale olízla bych mu krk.
S dovolením.
Ahoj, tati.
Jo, právě jsem skončila.
Ano. Jsem ráda, že jsem doma.
Jo. Už se na tu party těším. Mám tě ráda. Ahoj.
Víš, že si nemůžeš nikoho přivést, že?
Kámo, to není nic pro mě. Josie je sexy, ale jen se bavíme.
Kdy je ta svatba?
Záleží, kdy budeme mít nominanta, ale už máme tři možná data.
A minulý týden někdo zrušil rezervaci místa, co se nám líbilo.
- Tak máme čtvrté datum. - Páni.
Ale dobrá zpráva je, že jsme vybrali barvu.
Že jsem se ptala. Celej svatební průmysl je zvrácenej.
- Monogamie je nepřirozená. - Monogamie je nepřirozená?
Ahoj, Annie.
Tady tvá máma. Pamatuješ si mě?
Jsem ráda, že si užíváš Foodoru,
ale jak jsi utratila 1 800 dolarů za mexické jídlo?
Zavolej mi.
Ne!
Zdravím. Jsem Dale.
- Vím, kdo jste. Tady sedí Sadie. - Je to místo Sentinelu, ne Sadie.
Máte deset vteřin, abyste mi řekl, co jste udělal.
- Nic jsem neudělal. Je v New Yorku. - Dnes se měla vrátit. Tak kde je?
Osm, sedm.
Tři měsíce jsem pracoval s Boko Haram, mě nevyděsíte.
Tři, dva.
Dobře. Sednu si jinam. Ale jen kvůli vašemu silnému parfému.
- Grace. - Co tu dělá Dale? Proč jsi v New Yorku?
- Proč mi ještě neodpovídáš? - Ahoj. Taky jsi mi chyběla.
Nezamlouvej to.
Po něčem jsem šla. Po něčem fakt velkým.
Ale teď už nevím. A nemůžu mluvit, takže...
Sadie, co se sakra děje?
Je to osobní.
- Dobře. - Ještě máš zájem?
O trochu míň, ale jsem zvědavá.
Tak povídej.
Dobře.
Dobře, fajn.
Ve zkratce.
Porušila jsem jedno z tvých pravidel. Ne, porušila jsem to hlavní.
Lituju toho, ale stalo se to.
A nechtěla jsem ti to říct, protože jsme sice přátelé,
ale tak trochu tě uctívám.
- A... - Prosím, neříkej, že ty a Loafers.
Bruce mě stáhnul z voleb.
Chápeš, že se to nikdy nesmí dostat ven?
- Proč jsi mi to říkala? - Donutila jsi mě.
K ničemu jsem tě nenutila.
Co teď mám říct Kimberlyn? Zítra má rozlučku se svobodou.
Kruci.
Já zapomněla. Budeš si muset něco vymyslet.
Už musím jít. Ale vrátím se včas na primárky, neboj.
Dobře. Ahoj.
Nebudeš psát o primárkách, takže se ani neptej.
Investigativní právě prověřuje ten seznam sponzorů Walkerový.
Brucei, oni...
Jestli má ten zdroj pravdu a nezákonně vyhodili asistenta, zjistí to.
To nemůžeš. Ten zdroj mi právě začal věřit.
Ten zdroj nevolá tobě.
Ten zdroj volá nejvlivnějším novinám na světě. Nepleť si to.
Takže je necháš, aby mi to vzali?
Budeš mít šanci obhájit se u disciplinárního řízení.
Phil z personálního ti pošle detaily.
A to je všechno?
Moje budoucnost je ve Philových rukách?
Dobře.
HOLKY Z AUTOBUSU
- FISH FRY PERCYHO WASHINGTONA - Díky.
Děkuju moc.
Tak prosím.
Hej! Poznávám vás. Pojďte sem. Z Comic-Conu, že? Pěkná fotka.
Nevidím žádný cedule mojí kámošky. Jak má předat svoje poselství?
Znáš někoho černý pleti nad 40? Její poselství tady nikoho nezajímá.
- A poselství rybího muže jo? - Je celebrita.
Omluv mě, chci exkluzivní rozhovor.
Kimmie Kendricková! Božínku.
- Doufal jsem, že tě tu potkám. - Ráda vás vidím, reverende Vaughne.
Pamatuju si ji takhle malou.
Ne vždy se shodneme v politice, ale naše rodiny se dlouho přátelí.
- Představím vás. - Kimberlyn Kendricková.
- Vaše reportáže jsou úžasné. - Děkuji.
- Dvě smažené koule, prosím. - Jistě.
Jste velmi populární, pane starosto.
Kéž by to souviselo s mou politikou. Ale beru, co se dá.
O vaší politice a o tom, co říkáte, moc nevíme.
- Pane starosto... - V pořádku.
Hlavně občané Jižní Karolíny, vůbec vás neznají.
Felicity Walkerová strávila půlku minulé kampaně v černých kostelech.
Při vší úctě, pane, kde jste byl vy?
Jestli chcete oslovit místní, potřebujete mě.
Páni. To máš po tátovi. Umí zatlačit.
Co říkáte, pane starosto?
Co říkáte?
Páni.
SVOBODNÝ TISK OSVOBOZUJE DUŠE
- Jo, podoba tam je. - Občerstvení?
Mohla bys ho dát Felicity? Pořád se vidíte.
Umíráme zvědavostí. Máš ráda Walkerovou?
No, ona... Dřív jsem ji uctívala, ale teď...
Nejsou za pár dní primárky v Jižní Karolíně?
- A že ti dali volno? - Máma říkala, že budeš pryč do voleb.
- To zase píšeš nekrology? - Proč nejsi na cestě?
Tak jo, jdeme jíst.
Je to jen dočasný.
Brzy se tam vrátím.
Ale, Sadie.
- Dělej, jdeme pozdě. - Promiň.
- Nevíš o Sadie? - Zasekla se v New Yorku. Omlouvá se.
- Víc vodky pro mě. - Jsi docela alkoholička, víš to?
Dobře.
Páni! To jsi Kardashianka?
- Nádhera. - Díky.
- Moje holčička je doma! - Tati!
Pojď sem, pojď sem!
- Emmanuel Kendrick. Vítejte. - Grace Gordon Greenová. Těší mě.
- Zdravím. Lola. - Vítejte.
Kéž bych mohl říct, že nám o vás Kimberlyn vše řekla, ale ani nezavolá.
Tvrdě jsem pracovala, jak jsi mě naučil, tati.
- Vrací se ti to. Viděl jsem tvou reportáž. - A kolikrát?
Jen šestkrát. Fajn. Sedmkrát.
- Zdravím, Ericu, jsem Lola. - Moc mě těší.
Gratuluju.
- Grace. Gratuluji. - Děkujeme.
- Ahoj. - Ahoj.
- Můžu s tebou mluvit? - Jo.
- Máš zpocené ruce. - Jo.
- Co se děje? - Jsem nervózní.
Nemusíš být. Už jsem řekla "ano".
- Mám nápad. - Dobře.
Pokud nechceš, nemusíme to dělat. O nic nejde.
Dobře.
Říkal jsem si,
co kdybychom dnes místo rozlučky se svobodou měli
svatbu?
Promiň, co?
Pamatuješ, jak ses chtěla vzít ve Vegas a já říkal, že chci, aby to bylo výjimečný?
- Jo. - Tohle je výjimečný.
Jsme v domě tvýho otce, je tu rodina a blízcí přátelé.
Nemusíš se o nic starat a skončí dohady s mámou o kytkách.
To nebyly dohady, ty kytky byly hrozný.
Jde o to, že pokud nechceš, neuděláme to.
Jen chci, abys byla šťastná. A jestli nechceš, tak...
Chci.
- Ano. A miluju tě. - Já tebe taky.
- Mám otázku. - Nejsou od Very Wangový.
Ale budou se ti líbit. Jsou ve skříni.
Počkat.
Uděláme to, jo?
To si piš, že uděláme. Pojďme se vzít!
Zeldo!
Ahojky! Jak se máš?
Právě olízla zadek rotvajlerovi.
No,
vezmu ti tu kostičku.
Dobře?
Jsi naštvanej, ale kdyby sis vyslechl, co jsem našla v těch dokumentech...
Řekl jsem ti, ať se tím nezabýváš. Zvládneme to.
Jo, já vím. Ale jsem tak blízko. Takhle blízko, Brucei.
Řekněme, že o tom napíšeš a všichni se to dozví.
Bude to největší událost od složky o Trumpovi.
Kdo ti to uvěří?
Pravice řekne, že spíš se členem kampaně.
A levice, no, ta řekne, že jsi naštvaná expřítelkyně.
- Tak či tak jsme v háji. - Když to budou fakta a pravda...
Žádná pravda už neexistuje.
Víš, kolik lidí věří tomu, co čtou v novinách?
Z těch, kteří je ještě čtou? Sedm procent. Sedm.
Pokud nám nevěří, co se stane s naší demokracií?
Souhlasím s tebou. Souhlasím.
Ale...
Nemyslíš, že trochu přeháníš? Vyspala jsem se s poslíčkem.
Nedostala jsem nás do války pod falešnou záminkou.
Lhala jsi mi. Tys mi lhala, Sadie.
- Víš, že jsem byl feťák, ne? - Jo.
Ne koks, ne chlast. Crack! To je nejhorší droga, co existuje.
Měl jsem umřít, ale šel jsem se léčit.
A teď mám rodinu a kariéru, co si nezasloužím.
Ale víš, co je první, co říkají závislým?
Co je jediná věc, kterou všichni feťáci potřebujou k přežití?
Upřímnost.
Po tom všem, co jsem pro tebe udělal...
- Na tohle nemám. - Brucei, počkej.
- Nasrat! - Prosím.
Na něco se tě zeptám.
Kdyby tě Dale neviděl, řekla bys mi to?
Nejspíš ne. Ne.
Jasně. No vidíš.
Ericu?
Táta.
Pojď dál.
Jak vypadám?
Vypadáš dokonale.
Nemůžu tomu uvěřit. Myslíš, že jsme blázni?
Ne. A máma taky ne.
Haló?
Sadie?
Grace?
Kdes vzala tohle číslo?
- Nechala sis mikinu v autobuse. - Proč mi prohrabáváš věci?
Vyprala jsem ti. Nemáš zač.
Nechalas na ubrousku podivné číslo, co prosilo o zavolání.
Já se ti svěřím, a ty se rozhodneš po mně jít? Co to je, Grace?
- Jít po tobě? Vytočila jsem číslo. - Volej si na svý čísla.
Dobře. Mám ho v ruce, takže je moje.
Děkuji. Řekneš mi, co se děje?
Bruce řekl personálnímu o Loafersovi
a zítra disciplinární řízení rozhodne, jestli mě vyhodí.
Kruci, Sadie.
Jo.
Je to špatný.
- Jsem idiot. - Nejsi. Chci říct, jsi, ale...
Mrzí mě to.
Kruci. Radši nechám svůj příběh tobě než těm idiotům z investigativního.
Piš si. Všechno ti povím.
Zdravím. Shání vás fotograf.
- My se známe? - Jsem Grace. Čeká na vás celá rodina.
Nikam nechoď.
- Co děláš? - Musím zpátky do hotelu.
- Ne! Ještě nenakrojili dort! - Odkdy ctíš svatební tradice?
Nectím. Jde mi o dort.
Jdi ty, při slibech jsi poplakávala,
tancuješ, čekáš na dort a chceš se vyspat s bratrem Kimberly.
- Jo. - Přiznej, jsi cíťa.
- Jo, jsem cíťa. - Gratuluju, jsi člověk.
Holky! Jsem vdaná.
Úplně vdaná.
- A opilá. - A trochu roztomilá.
- Jsem ráda, že jste tady. - Já taky.
Pošleme Sadie fotku.
Sadie!
Prosím, jdi pryč.
Ahoj.
- Chceš si o tom promluvit? - Ne.
Myslím,
že jsem to zvorala, mami.
Možná přijdu o práci.
Zlato,
říká se, že člověk nezačne žít, dokud se nezhroutí v práci,
neztrapní na veřejnosti a nevyhodí ho.
Kdo to říká? Myslím, že nikdo.
Řekla to Maya Angelouová.
Bruce řekl, že jsem ohrozila celou naši demokracii.
Tak počkej. Co řekl? Jsi nejetičtější člověk, co znám.
Mami, nejsem žádná skautka.
Pamatuješ, cos udělala, když táta prohrál úspory na tvou vysokou v pokeru?
Shlídla celý Paničky z Beverly Hills
a přemítala o budoucnosti v potravinářství?
Až potom.
Napsala jsem esej.
Napsala jsi vítěznou esej a vyhrála stipendium.
Vypsala ses z toho. Udělej to znovu.
Nepotřebovala jsi tátu a nepotřebuješ ani Bruce.
Ani nevím, o čem psát.
Něco tě napadne.
Jako vždycky.
Kamaráde. Díky, že jsi přišel.
- Ahoj. - Děkuju. A nezlob.
Nemůžu uvěřit, že je můj chlapeček konečně ženatý.
Dočkala ses.
- Mám tě rád. - Já tebe taky.
Už jsem si myslela, že se nedočkám.
A ty.
- Tvoje máma je na tebe pyšná. - Děkuju, Barbaro.
Odteď mi říkej "mami".
Dobře, mami.
To půjde.
Teď si běžte odpočinout. Zítra je další velký den.
- Ano. Měli bychom se vyspat. - Pojďte ke mně.
Dobré překvápko. Mám tě rád.
- Děkujeme za všechno. - Mám vás ráda. Uvidíme se ráno.
- Jdeme? - Viděl jsi Grace nebo Lolu?
Vím, že je pozdě, ale nevíte, jestli Walkerová nepropustila někoho z týmu?
A nemáte na ně kontakt?
Jasně.
A to bylo kdy?
Dobře.
A jaký měla vztah s tím svým sponzorem?
Jasně.
Rozluč se s tím, Sentinele.
Haló?
Vím, že o mně nechcete psát, ale propást mou tiskovku? Kruté.
Nemohl jste si hrát na hrdinu, než jsme to otiskli?
- Volal jsem, ale máte plnou schránku. - Kruci. Měla jsem vám to vzít.
Jiné číslo z Topeky v Kansasu v mobilu nemám.
- Jsem poctěn. - Kansas mě vždy podivně fascinoval.
- To je nové. - Ne, vznikl tam Nový žurnalismus.
Truman Capote. Chladnokrevně. A Dwight Eisenhower.
Byla jsem v jeho domě v Abilene.
Teda. Šprt.
Díky nečekaným menším příspěvkům po vašem článku
si můžu dovolit tiskového mluvčího.
Gratuluju.
A ví, že mi voláte?
Volám vám, že udělám rozhovor o té nehodě s vaší kámoškou z Liberty.
- Abyste si nemyslela... - Jste pro mě mrtvý.
Žertuju.
Teď už máte šanci. Promluvte si s Kimberlyn. Je dost upřímná.
- Jo. - Jen mi vždy dejte vědět jako první.
Nebo o vás napíšu útočný článek.
Teď nežertuju.
- Smím mít dotaz? - K té nehodě? Mimo záznam?
Fajn. Proč jste to udělal?
Obvykle říkám, že mě to jako mariňáka naučili, ale...
Já nevím. Možná...
- Asi jsem to potřeboval. Něco cítit, víte? - Chápu.
Nehodlám utíkat k hořícímu autu, ale chápu to.
Po smrti mé ženy
jsem byl otupělý.
Jako stín toho, kým jsem býval,
co proplouvá světem a utíká mu čas.
Ale už se tak necítím.
Děkuju vám.
Bože, pro jednou upřímná odpověď.
Jednou vás to donutím říct veřejně.
No, to se uvidí.
No,
už musím jít.
Ale držím palce s rozhovorem a s primárkama.
- Nesmíte nikomu říct, že jsem to řekla. - Jo. Mějte se.
Pozdní flirt po telefonu s kandidátem.
To je moc.
To říká ten pravej.
V roce 72 jsi celou kampaň strávil v klíně McGoverna.
Richard Ben Cramer se v roce 88 zamiloval do všech kandidátů.
I do Gephardta. Jaksi.
Bereš toho blba vážně.
Nemyslíš, že Theodore White chtěl, aby Bobby Kennedy vyhrál?
Bobbyho hlas byl propojený s Rolling Stones. A to chtěli všichni.
Vy jste porušovali všechny pravidla, spali se vším, co se hýbalo,
a pak vás oslavovali jak hrdiny. Ale můj úlet s poslíčkem?
Ne, zničí celou naši demokracii. Je mi z toho zle.
To je ono. Jen se naštvi.
Teď vypusť ten oprávněnej vztek.
Legendární editor New York Times Abe Rosenthal řekl:
"Je v pořádku šukat se slony, ale ne s celým cirkusem."
A hned potom vyhodil reportérku, protože spala se zdrojem.
Ale co řekl mužům? Ti mohli šukat se slony?
Neřekl jim nic, protože dle nepsaného pravidla mohli spát, s kým chtěli.
Je hnus, když Hollywood líčí novinářky tak, že si fakta obstarávají sexem.
Ale muži vždy využívají své geniálnosti a bezchybné mravnosti, aby uspěli.
Pravdou je, že to je naopak.
Ženy se musí dřít víc. A na podpatcích.
Naše práce je náš život a očekává se od nás
celibát a poctivá práce v pokojích na hotelu.
Neříkám, že to nebyla chyba.
Byla. A musím to přijmout.
Moc dobře vím, proč jsem tady.
A ráda vám odpovím na všechny vaše otázky.
Jen jsem tím chtěla zdůraznit historii
a to pokrytectví.
Zmínila jste se o vašem vztahu s tiskovým mluvčím,
než vám přidělili autobus Caroline Bennettové?
- Ne. - Tak proč jste přešla k Walkerové?
Měla jsem o možném střetu zájmů říct Bruceovi dřív.
Ale neřekla, protože jsem věděla, že novinářky nemají prostor pro chybu,
hlavně někdo jako já, kdo už má nechvalnou pověst.
Přecitlivělá přítěž.
Všechna obvinění ze střetu zájmů,
zvlášť sexuálního rázu, bereme velmi vážně.
Ten vztah nikdy nijak neovlivnil mou práci.
Nikdy.
Vlastně jsem dřela mnohem víc, abych na sebe neupoutala pozornost,
měla správná fakta, ptala se na těžké otázky,
i když to mohlo vyvolat chaos na Twitteru nebo ublížit slušnému kandidátovi.
Protože tuhle práci miluju.
A věřím v žurnalismus a v naše poslání.
A ať už se dnes rozhodnete jakkoliv, vždycky budu.
Děkujeme. To je vše.
Děkuju.
- Dobré ráno, manželi. - To se mi moc líbí.
To by mělo.
Počkej.
Kruci. Už musím jít.
Tak brzo? Brunch je v jedenáct.
Brunch? Jaký brunch?
- Mluvilas o něm včera s mámou. - Netuším, co myslíš, zlato.
Máma řekla: "Zítra je další velký den." A tys řekla: "Ano."
- Myslel jsem, že víš, o čem je řeč. - O mém rozhovoru se starostou.
- Jak by se o něm dozvěděla? - Mohls jí to říct. Ale jaký brunch?
Dobře. Začneme znovu.
- Dobré ráno, ženo. - Ericu...
Dnes jdeme na brunch. Strýc Bill a teta Margie to včera nestihli.
- Za hodinu jsou na letišti. - Uvidím je po rozhovoru.
Nebudu pryč dlouho, ale Gary má chřipku, jsem na to sama.
- Nemůžu uvěřit, že mi to děláš. - Já nemůžu uvěřit tomu, co slyším.
Když ty jsi pracoval nonstop, stála jsem při tobě. Na mojí práci nezáleží?
- Měla jsi mi to říct. - Měl jsi mi říct o tom brunchi.
Mimochodem,
na ten brunch jsem zapomněl. V pohodě. Dělej, co musíš.
- Ale prosím, co nejdřív se ke mně vrať. - Vrátím. Slibuju.
Tak jo.
- S dovolením. - Dobré ráno.
Nečekala jsem, že už budeš vzhůru, ale tak bys mi mohla pomoct.
Musím připravit spoustu jídla.
Barb. Mami.
Vlastně si musím něco zařídit.
- Jak zařídit? - Dělám rozhovor.
Domluvila sis rozhovor na den po svatbě?
Domluvila jsem si ho na den po rozlučce, protože jsem nevěděla...
Teda! Supr bašta.
Ahoj, Gary. Můžeš telefonovat?
- Jo. - Krásné ráno.
Dobře.
Nech toho.
Ne, řekni jim, že chci osvětlení. A že tam budu hned.
Dobře.
Omlouvám se.
Je den primárek, mám exkluzivní rozhovor a jsem na to sama.
Já to říkala. Neříkala jsem to?
- Co? - Co jsi říkala?
Takhle nemůže žít, až budete mít děti. Nenechám vnoučata trpět.
Mami, stačí.
Jestli se chcete bavit, jako bych tady nebyla...
- Ne, zlato, ne. - Mám ti to říct do očí? Není problém.
- Mami. - Musíš si ujasnit priority. A rychle.
Takovouhle ženu můj syn nechce.
Je to tak?
Co to říkáš? Mlč!
Skvěle. Chci se ujistit, že to nebudu potřebovat.
- Vždy na to zapomenu, ale super. - Tak jo.
- Zdravím. Jaká byla rozlučka? - Nakonec z toho byla svatba.
To snad ne. Jste vdaná? To je skvělé. Gratuluji.
Jo, je to tak.
- Mohli jsme rozhovor přesunout. - Ne, nevadí.
Ericovi přiletěla rodina. A vy jste kvůli mně překopal svůj program.
A je den primárek.
- Jdeme na to? - Vy jste šéf.
Vítejte v živém vysílání Liberty Direct News v den primárek v Jižní Karolíně.
Jsem Kimberlyn Kendrick Jordanová a toto je exkluzivní rozhovor
s demokratickým kandidátem, co si užívá příběh dne.
Ahoj. Už musím jít.
Jen jsem chtěla poděkovat za party a mrzí mě váš blízký rozvod.
Co prosím?
Jde o to, kámo, že jsi mý kámošce včera lhal.
Slíbils jí, že tu pro ni vždy budeš, budeš ji milovat a bránit,
jako by byla tvá země a ty jedinej voják v její armádě?
- Měla jsem husinu, fakt jsem ti věřila. - Myslel jsem to vážně.
Jasně.
Ale teď, po tom trapným ránu...
Bože. Naskočila mi jedna pravdivá věc o tobě.
Vůbec nic o mně nevíš.
Požádal jsi Kimberlyn o ruku den předtím, než odjela do Iowy.
- Protože jsem si ji chtěl vzít. - Jo, to chápu.
Ale byl to nejdůležitější den její kariéry a musels to přebít.
Počůrals ji jak malý štěně. Její narozky jsou taky o tobě?
Ne, vždy jí dám přednost. A ona dává přednost práci.
Tos věděl od začátku. Jestli jsi ji chtěl změnit, proč žádost o ruku?
- Miluju ji. Nechci ji změnit. - Tak dodrž svůj slib.
V nemoci i ve zdraví, v bohatství i v chudobě.
A když se tvoje máma chová jako naprostá kráva...
- Bacha. - Promiň.
Ale myslím si...
Ne, máš pravdu. Promiň.
A když mi neodpustí?
Aspoň ses snažil.
- Tady jsi. - Ahoj.
Ulož si moje číslo. Až zas přijdeš, můžeš mi zavolat.
Nechci ho. Dobrý.
Sbalím si věci.
Dnes letíš do Charlestonu.
Chci úžasnej příběh o Jižní Karolíně, než přistaneš.
Jsem zpátky ve hře.
Brucei, moc děkuju.
Vážím si toho, žes za mě bojoval.
Nebojoval.
Hlasoval jsem proti.
Ale Ellen mě přehlasovala a Phil přezkoumal tvý články
a souhlasil, že to neovlivnilo tvou práci.
Jsi zpátky v autobuse.
Walkerová právě jmenovala Benjiho Newmana ředitelem komunikace.
Takže komunikuj jen s ním. Rozumíš?
Benji se objeví, jen když je kampaň v krizi.
Rozumíš?
Rozumím.
To tys říkal, že kdyby vyhodili všechny reportéry,
co kdy blbě kecali nebo udělali chybu, museli by zavřít celý noviny.
To jsem řekl?
Proto nám to tak klape.
Řekl jsi to. Jsme potížisti, trosky, co mají pocit, že sem nepatří.
Rozdíl je v tom, že pokaždý, když procházím ty články,
jsem velmi hrdej na to, co tady děláme.
Spousta lidí ti dala šance, který sis nezasloužil.
A díky bohu za to, protože jsi naprostej génius.
A svět je kvůli tobě lepším místem.
Škoda, že si nemyslíš, že si zasloužím totéž.
A Brucei, už se neomlouvám.
Benji?
Nesnažíš se mě ignorovat, že ne? To by bylo dost podezřelé.
- Grace. - Jo.
Každej den mám pro sebe 15 minut,
a v tý době nemusím odpovídat na otázky vypatlanejch reportérů.
- S výjimkou tebe, samozřejmě. - Nezdržím tě. Rychlovka.
Za poslední dva týdny bylo z kampaně Walkerové
propuštěno nezvykle mnoho členů.
- To je otázka? - O co jde?
Kampaň se vyvíjí. Jsi zkušená, měla bys to vědět.
Nepovyšuj se. Špatné kampaně se vyvíjí.
Tvoje kandidátka uspěla v Jižní Karolíně a vede si dobře.
Přesto za poslední týden propustila následující zaměstnance.
Kameramana, dva organizátory, a tu pěknou plánovačku, co nosí klobouček.
- Mimo záznam? - Je-li třeba.
Bez komentáře.
Cože?
Člověk se vdá a hned manželovi dají klíč bez dovolení?
Tvá kámoška Lola se přimluvila.
Byla to chyba.
Žádat tě o ruku.
- Kruci. - Ne, ne, ne, nemyslím...
Ne, myslím
to načasování.
Neměl jsem čekat do dne, kdy jsi odjížděla.
Mohl jsem tě požádat kdykoliv a
čekal jsem na perfektní chvíli a pak jsem to neudělal.
A pak jsi najednou odjížděla a já měl strach.
Strach, že o tebe přijdu.
Taky o tebe nechci přijít.
To je dobře.
Jsem rád, že se shodneme.
Celý den jsem přemýšlela.
Co bylo špatně?
Možná jsme spolu dostatečně nekomunikovali.
- A potom mi došlo, že to je mnou. - Ne, to ne.
Není to moje chyba.
Nebudeš to mít tak lehké.
Ale
možná jsem se nezeptala sebe sama.
Myslela jsem, že mi svatba dá trochu času. Ale dnes ráno s tvou mámou...
Promluvím s ní.
Ne.
Já s ní promluvím.
Má tak trochu pravdu.
Taky nevím, jak to uděláme. Manželství náš problém nevyřešilo.
Jen nám to ukázalo, že ten problém musíme řešit.
Tak
co
nám teď zbývá?
Manželství?
HISTORIE
Ahoj, tady Josie. Teď nemám čas, tak mi nechte zprávu. Díky.
Josie, ahoj. To jsem já, Lola.
Nevím, jakej máš program nebo co děláš.
Ale napadlo mě, že, jestli chceš, mohly bysme jít na
pořádný...
Já nevím, rande?
Není to trapný?
To je fuk. Teď je cool bejt trapná.
Dobře. Ozvi se nebo... Jo, ozvi se.
"Podle průzkumů má Felicity Walkerová náskok v primárkách v Jižní Karolíně."
Pane jo.
Sadie.
Jo.
Walkerová by mohla vyhrát Jižní Karolínu
a Benji mě odpálkoval, takže se určitě něco děje.
Jak to dnes šlo? Máš ještě práci?
Moment.
- Nazdar! - Ano!
- Jsem zpátky! - Pojď dál!
Bože.
Tak jo. Investigativní tým Sentinelu je pomalej jak šnek.
- Nevím, co to znamená. - Že je my musíme porazit.
Jak to myslíš, my?
Rozdělíme si práci.
Já si vezmu seznam sponzorů a volební komisi
a ty zkus něco dostat z těch zaměstnanců.
To mám nejradši. Jestli máš ještě práci, pořád jsme...
Konkurence, jo.
Naše noviny už spolupracovaly v zájmu veřejnosti.
- Pentagonský dokumenty. - Snowden.
- Panamský dokumenty. - Vyšetřování ProPublicy.
Malíčková přísaha? Sdílíme všechno.
- Články budou vycházet ve stejný čas. - Tohle je vážná věc.
Myslíš, že Ben Bradlee a Punch Sulzberger nepřísahali?
Můj otec tam byl. Garantuju ti, že ne.
Díkybohu, že nejsme kluci z autobusu, protože zní fakt nudně.
- Dáš si kafe? - Jo. Cokoliv.
Inspirováno knihou Amy Chozickové "Chasing Hillary"