"DETTE KAN JEG ERKLÆRE… TING I HIMMELEN ER MER EKTE
ENN TING SOM ER I VERDEN."
NETFLIX PRESENTERER
BASERT PÅ ROMANEN "ALL THINGS CEASE TO APPEAR"
AV ELIZABETH BRUNDAGE
VINTEREN 1980
VÅREN FØR
Gratulerer med da'n
-Gratulerer, Franny. -Godt jobbet, jenter.
Jeg er så glad i deg!
Kom igjen!
Jeg skal hente kake til dere.
-Jeg henter vin. -Ok.
La meg gjøre det. Så kan du faktisk spise.
Takk.
Du har vært så tynn i det siste at vi mødre ser grusomme ut.
-God, hva? -Ja.
-Hva er i veien? -Faren din kan knapt holde øynene oppe.
-Det går bra. -Det er fire timer til Worcester.
Jeg skal lage kaffe til dere.
Kan du lage en kanne kaffe? Og vi trenger en flaske hvitvin.
Hvitvin, ja. Mor, kan du lage kaffe?
Jeg kommer straks.
Hev koppene, alle sammen. Skål for dr. George.
Hør, hør!
-Det er offisielt? -Ja, det er offisielt offisielt.
Ja, jeg er ikke doktorgrad-enke lenger.
Og jeg har flere gode nyheter.
Avhandlingen min har gitt meg en jobb nordpå.
-Det gikk fort. -Den må være veldig god.
Jeg har ikke lest den.
-George er hemmelighetsfull. -Jeg er pysete.
Catherine var beste elev på kunststudiet.
-Er stillingen ved Bard? -Nei, ved Saginaw.
Et lite, privat college nordpå.
Du er storbyjente nå med drømmejobben din.
Har du tenkt gjennom det?
George vil virkelig dette. Han hater slitet her.
Det er verre nå som faren ikke gir ham penger.
Jeg ante ikke at han tok imot penger fra dem.
Det har visst foregått siden Franny ble født.
Og det er dyrt å flytte.
Du kan få mye for mindre penger der.
-Det skal være veldig pent. -Ja, jeg har kjørt gjennom.
Mange helgeturister med hester og mange bondeknøler.
Jeg vet det, men George har ofret mye for meg,
og jeg skylder ham å prøve.
Hei.
Jeg tror jeg har funnet et perfekt hus.
Sånn, ja.
Låsen er litt vond.
Å, det er nydelig.
Ok.
Som jeg sa til George i forrige uke, er det fra sent på 1800-tallet.
Det må definitivt pusses opp.
Ja, kunne trengt et malingsstrøk.
Ja, men se på skjelettet. Fantastisk.
Man må ha en visjon for et gammelt hus som dette.
Kona mi er utdannet konservator, så vi er i gode hender.
Hvordan kunne noen sette dette igjen?
Det er så vakkert.
Melkebønder har det vanskelig overalt.
Det er en vanskelig bransje for tiden.
Så trist.
-Det er trist. -Vi skal gjøre det lykkelig.
Du vil vel se resten? Kom.
Vis meg rundt.
-Vis meg andre etasje, George. -Ok, andre etasje.
Hvor stort er det?
Husker du dette?
Du må se dette stedet.
Her, sånn. Det er utrolig.
Hei, George,
jeg tenkte å henge havmaleriene dine over pianoet, men jeg finner dem ikke.
Jeg pakket dem ned for å ha på kontoret.
Jeg elsker dem.
Jeg tenkte de ville være et minne om mitt tidligere liv.
Kanskje huset vil inspirere deg til å male igjen.
Nei. Etter avhandlingen ser jeg på meg selv som forfatter.
Katten eller dukken?
Hvilken?
Jeg tror hun endelig sover.
Er du stresset over morgendagen?
Nei. Burde jeg være det?
Det er en normal reaksjon å være nervøs for første dag.
Leter du etter en grunn til å stresse ned?
Trenger jeg en grunn?
Hvordan skal jeg stresse deg ned?
Hva?
Hva er den lukten?
Kjenner du det? Det lukter eksosrøyk.
-Ikke sant? -Jeg tror jeg kjenner det.
Og det blir sterkere.
Tror du spøkelser bruker blyfri?
Jeg mener det, George.
Mamma, jeg er redd!
-Det går bra. Kom hit. -Jeg er redd!
Legg deg her, jenta mi.
Mener du det?
Jeg er redd, mamma. Jeg vil ikke sove der inne.
USAs Rhinen.
Det er drømmeomgivelser for en campus.
Full avsløring, Claire.
Kapittelet om hvordan Swedenborg påvirket George Inness' kunst fikk deg hit.
Swedenborg? Det er interessant.
Det var den delen av avhandlingen jeg strevde mest med.
Jeg er nok klisjeen av New York-kynikeren.
Hvordan en så god maler som Inness
kunne falle for 1800-tallets mystikk, forbløffer meg fortsatt.
Vel, Swedenborg…
Han var ikke bare en mystiker.
Han forsto at alt i den naturlige verden
har et motstykke i det åndelige riket.
Og Inness malte landskap med det i minne.
Det skjønner jeg.
-Dette er kontoret mitt om du trenger meg. -Så fint.
Mitt problem med Swedenborg er hans kommunikasjon med engler og spøkelser.
Å glorifisere døden som en stor overgang.
Du skal vite at Swedenborg fortsatt har mange tilhengere i området. Meg også.
Vi har til og med seanser iblant. Jeg skal invitere deg.
Jeg tar med kona.
Hun er den i familien som tror på sånt.
Dette er kontoret ditt.
Jeg valgte visst feil velkomstgave.
AV TING HØRT OG SETT
Det er ikke noe å si på omslaget.
Dødens skyggedal.
Det er George Inness på sitt beste.
Du er nå offisielt i Inness-territoriet.
Ikke bli forbauset om du snart ser ting på hans måte.
Takk, Floyd.
-Hei. -Hallo.
-Mrs. Claire, ikke sant? -Ja, kan jeg hjelpe deg?
Ja, ma'am.
Jeg heter Eddie Lucks, og dette er lillebroren min Cole.
Vi vil bare presentere oss i tilfelle du trenger hjelp her.
Vi gjør hagearbeid og snekring.
Og når det gjelder maling, er vi de reneste Leonardoene.
Og det beste er at vi er billige.
-Liker du klinkekulen min? -Ja, fin. Skal jeg lære deg å kaste?
Jeg glemte å nevne at Cole er byens beste barnevakt.
Ja, det ser jeg. Hvor bor dere?
I byen med onkelen vår.
Vi har mange referanser om du trenger det.
Ok. Har du et visittkort?
Et kort?
La meg se.
Jeg glemte visittkortene mine hjemme.
Jeg har en penn.
Jeg synes vi skal hyre dem.
Bør vi ikke få et anbud til? Det er mange håndverkere i byen.
Det har jeg gjort alt, og de tar omtrent halv pris.
Ikke si at du er tilbake på bare salat.
Jeg spiste en stor lunsj i dag.
Hva med proteindrikken legen anbefalte? Jeg så at du hoppet over den i morges.
Jeg tar dem om kvelden nå fordi det er bedre for magen.
-Franny, vil du ha mer ris? -Nei, jeg vil ri på ponni.
-Løp, ponni! -Jeg gjør det.
Løp, ponni!
Du terroriserer meg.
Se, der er enda en ponni.
Klar?
-En, to, tre. -Hesten.
Jøye meg.
-Kommer du? -Straks. Jeg må ta oppvasken.
Kan du rekke meg den kjelen?
-Takk. Jeg kommer snart. -Ikke bli lenge. Jeg er ganske trøtt.
MINNE
FAMILIEOPPTEGNELSER
DØDSFALL
FORDØMT
"Fordømt."
George.
Hei, George.
Jeg sover.
HISTORIELAG
-Hvor? -Åtte.
-Halvannet kilo er mye. -Nei, du må si…
Besøk.
Hei. Er dere historielaget?
Ja visst, er vi det.
Jeg vet ikke om dere trenger frivillige, men jeg er ny her og vil treffe folk,
og kanskje lære mer om området.
Skriv ned navn og adresse.
Ok.
Vi sender deg en oversikt.
Og så lurer jeg på
om dere har informasjon om noen av de gamle husene i området,
siden jeg har kjøpt et av dem.
Det henger et bilde av huset ditt på veggen.
-Ja vel? Hvor? -Ja.
I det andre rommet. Paret som bygde det, er med.
De første, lenge før Vayle-familien.
Jeg tar en titt. Takk.
PASTOR JACOB SMIT OG HUSTRU, 1882
SMIT FAMILIETRE
JACOB SMIT, G. 27. SEPTEMBER 1877, FORDØMT
-Han ser ikke ut som en katt. -Jo da.
-Den heter Katten i hatten. -Ørene er så små.
-Og nesen hans og sånt. -Han har en normal nese.
Men den er så liten!
Visste du at han drepte noen?
På grunn av en tenniskamp.
-Hvem? -Caravaggio.
Jeg er ikke overrasket.
Folk slipper unna med alt mulig grusomt.
Snakker du av personlig erfaring?
Studerer du kunst? Jeg underviser på Saginaw.
Herregud, nei.
Jeg leter bare etter T-skjorte-ideer.
-Jeg studerer litteratur. -Hvilken skole?
Cornell.
Det er litt av en reise.
Jeg tar bare en liten pause.
Rir for rikfolk i Crow Hill stall.
Jeg kjenner til stedet. Det er like ved tennisbanen der jeg spiller iblant.
Jeg håper du er en bedre taper enn Caravaggio.
George Claire.
Nettopp.
Claire, ja.
Min venn Eddie jobber i hagen hos deg.
Jeg tror kona di ansatte ham.
Er det datteren din?
Ja, det er Franny.
Hei, Franny. Hva synes du om boken?
Hva står det her?
La meg se.
Ok, det står…
"Han skulle ikke vært her. Han skulle ikke vært nær.
Han skulle ikke vært der når moren din ikke er her."
Hyggelig å treffe deg.
Er du klar til å dra?
George?
Du vil ikke tro bildet jeg har sett.
HØST
-Vil dere gå til dammen? -Ja!
Vil dere bade?
Kom igjen, Franny. Jeg tar deg!
-Jeg skal kaste deg uti. -Nei!
Franny, pass deg for de glefsende skilpaddene.
Ok? Rumpa mi! Den tok rumpa mi!
Sa de ikke at sommeren er offisielt over?
Årstidene følger egne regler her oppe.
Hvem vet? Det kan snø i morgen.
Jeg tok med limonade så dere kan kjøle dere ned,
men dere er visst langt foran meg.
Hopp uti. Vannet er deilig.
Tro meg…
…det ser veldig fristende ut.
Du vet hva de sier om fristelser. Det er lettest å få has på dem ved å gi etter.
Hva driver onkelen deres med?
Han kjører bårebil.
Det trengs vel en sånn i alle byer. Kan jeg spørre om foreldrene deres?
Begge er døde. Bilulykke.
Herregud, så trist.
Ja. Det er én positiv side. Det får en gutt til å bli fort voksen.
-Cole er på god vei til college. -Og hva med deg?
Sånt ligger ikke i kortene for meg.
Jeg ville studere musikk…
Hvilke instrumenter spiller du?
Alle slags. Jeg har en utslitt gitar nå.
Vi har et piano. Jeg har fått det stemt.
Det ville vært fint med noen som kan spille på det. Jeg er elendig.
Greit. Takk, Mrs. Claire.
-Catherine. Beklager. -Det er greit.
Du venner deg til det.
Ikke fortell ham at jeg sa det.
Greit.
Hudson River-skolens malere.
Landskap som sjelens rike.
Hvis dere fortsetter å lese om emnet, er det veldig givende.
-Fortsett sånn. -Tusen takk.
-Det skal vi. -Ha det.
George Claire?
Ja. Hallo. Kan jeg hjelpe deg?
Justine Sokolov. Adjunkt, vevingslærer.
Du spiller tennis med mannen min, Bram.
Bram?
Bram, ja, selvsagt. Han nevnte at kona hans underviser her.
Jeg har hørt at du har utviklet en slags sekt her allerede.
Så jeg… Er det ditt?
Jeg tenkte å invitere deg og kona di og se hva alt oppstusset handler om.
Det høres hyggelig ut.
Det blir fint for kona mi å treffe flere fra Saginaw også.
Utmerket. Jeg har nummeret deres,
så jeg ringer kona di.
-Fantastisk. -George Claire.
Du har malt disse?
Ja, for lenge siden.
Jeg ga opp kunst for å fokusere på teori. Jeg innså at jeg ikke var god nok.
Jeg er uenig.
Disse er selvsikkert utført, og de er ganske unike.
Takk. Du burde se min kones arbeider. Hun er kunstneren i familien.
Ok. Det gleder jeg meg til. Jeg tar kontakt, George Claire.
-Hva er i veien? -Den lukten. Den er sterkere.
Jeg vet hvorfor. Det er fordi vi er over garasjen.
Jeg skal finne noen vifter og lufte ut i morgen.
-Men hvorfor kommer og går det? -Gi deg med de spøkelses-greiene.
Du får ikke legge en negativ atmosfære over huset.
Mamma, hvor er du?
Mamma, jeg er redd!
-Hva skjedde? -Hva i helvete er dette?
-Si hva som skjedde. -Jeg så damen, mamma. Jeg er redd.
Det går bra. Ikke vær redd. Mamma er her, og du kan sove hos oss.
Igjen, Cath?
Om du hadde hentet ut de pillene legen skrev ut, ville ikke dette skjedd.
Jeg har sagt ti ganger at jeg ikke vil gi henne unødvendige medisiner.
Det er dette huset.
Dere to kan sove der. Jeg tar Frannys rom.
Pappa er sint på meg.
Nei, det er han ikke.
Nei, jenta mi. Ikke på deg.
Det må kjennes godt.
Det gjør vel det.
Gjett hvem jeg traff her om dagen.
Hvem?
Sjefen din, George Claire.
-Å, ja? -Ja.
Jeg har ikke møtt ham offisielt enda. Hvordan er han?
Uærlig.
Svikefull.
Og hvordan vet du det?
Fordi jeg syntes han var attraktiv.
Da kjører vi!
Vil du se på at Eddie hogger ved?
Ja!
Hogg.
HIMMELEN OG ÅNDEVERDENEN OG HELVETE
"Alle oss på jorden er knyttet til de i åndeverdenen som var som oss.
Vi er på en måte forent med dem."
Forent.
Hva vil du?
CROW HILL STALL
Hva er du ute etter her?
Jeg vet egentlig ikke.
Du er en kjepphøy jævel, ikke sant?
Lukk døra bak deg hvis du kommer inn.
Han har et sosialt liv på skolen, og jeg er isolert.
Det er noe galt. Jeg hører det på stemmen din.
Jeg…
Jeg begynner å se ting.
Og jeg tør ikke å fortelle George det.
Har du spist, Catherine?
Hvordan er kirken der oppe? Har du bedt for dette?
Han gjorde det rette ved å gifte…
Jeg må legge på. Takk for oppmuntringen, mor. Glad i deg.
Litt av en løpetur.
Jeg løp visst ganske langt. Jeg vet ikke hva som kom over meg.
Og så ble jeg distrahert av disse blomstene.
Takk, men nå kommer du for sent til timen.
Ja. Jeg må få opp farta.
Se hvem som er hjemme.
Hei.
-Hva gjør du? -Vent litt.
Mr. Claire, ikke sant? Hyggelig endelig å møte deg. Jeg er Eddie.
-Broren min og jeg skal… -Dere er Vayle-guttene?
Ikke nå lenger, sir.
Vi kaller oss Lucks nå. Vi tok onkels etternavn.
Gjør meg en tjeneste. Kona mi vet ikke at dere bodde her eller hva som skjedde.
Det er best om vi holder det sånn.
Hun er en nervøs kvinne, og hun ville ikke ønsket dere her om hun fant det ut.
Greit, Mr. Claire.
-Vi er her for ærlig arbeid. -Takk. Jeg setter pris på det.
Virker det ikke litt rart?
At dere vil være her i det hele tatt.
Å ta vare på dette huset er naturlig for oss.
Ja visst.
-Møtte du mannen din på kunstskolen? -Ja, vi studerte sammen.
Det er kult.
-Støttet foreldrene dine musikkstudiene? -Ja, det var moren min som lærte meg det.
Men da faren min fant søknaden min, slo han meg med en to-tom-fire.
Er det sant?
Ja.
Han banket meg ganske grundig.
Hvis du vil søke på musikkstudiet igjen,
skal jeg skrive ut en sjekk til søknaden.
Du fanget meg.
Hei, George.
Eddie spilte Louis Armstrong-favoritten sin.
-Hva heter den? -"Someday You'll Be Sorry."
Ja visst. Det er livshistorien min.
For en overraskelse. Eddie sa tidligere at han var her for ærlig arbeid.
Jeg skjønte ikke at det inkluderte underholdning.
Vi ble ferdige med malingen, og Mrs. Claire ba meg spille noe før jeg dro.
-Så… -Vent, Eddie.
Ikke stopp for min skyld.
Jeg har blitt kalt mange ting, men aldri festbrems.
Mannen i huset har talt,
så spill den fordømte sangen, Eddie.
Ja, vær så snill.
Pokker.
Herregud.
Catherine.
CROW HILL STALL
Du vet ikke hva du gjør med meg.
Herregud.
Jeg har aldri gjort noe sånt før.
Hva er det?
Hva? Jeg snakker bare.
-Forteller. -Hva i helvete er galt med meg?
-Hvorfor driver jeg med dette? -Jeg er seriøs, Willis.
Det hadde vært fint å bli bedre kjent med deg. Noen vanlige ting.
Dette handler ikke om det.
Hva i helvete?
Tror du at du lurer meg fordi jeg knuller deg?
Jeg har kjent menn som deg hele livet.
-Hva snakker du om? -Far tjente en formue på å forsvare dem.
Tyver, bedragere og psykopater.
Alle slapp unna fordi det er sånn verden fungerer for menn.
Jeg skjønner at du har fæle tanker om menn.
Jeg har fæle tanker om alt.
Kom deg opp, for faen.
-Willis, da. -Nei.
Jeg har fått nok av dette.
Willis!
-Hei! -Knask eller knep?
-Kom inn. -Hei. Jeg er Catherine.
Selvsagt.
Hei, George.
-Til deg. -Takk.
Bram, kjære, hvor er du? Claire-paret er her.
-Her er jeg. -Fint.
-Takk. -Hallo.
-Catherine. -Bram.
-Takk for invitasjonen. -Se hva de har med.
Takk, George. Står til?
Det er virkelig fint.
-Takk. -Jeg elsker kunsten.
Vi nyter bare tiden her mens det varer.
-Leier dere? -Nei.
Sånn er det med disse gamle husene i Hudson Valley.
Vi tror vi eier dem, men vi er bare vaktmestere.
-De overlever oss alle. -Min kone tror det spøker i vårt.
Hun har sikkert rett. Det spøker litt i dem alle.
Vi er jo i Den hodeløse rytter-området.
La meg ta jakkene deres.
La oss gå ut og se alpakkaene før de tar en blund.
-Å, ja. -Denne veien.
-Dette vil dere like. -Tar de blunder?
Si meg, Bram…
Hvor kjøper man så bra gress her oppe?
-Jeg dyrker det. -Bra.
Jeg kom hit for å skrive den store amerikanske romanen, men…
Jeg bruker det meste av tiden på å stelle hagen, om du skjønner.
Jeg elsker innredningen din.
-Takk. -Og arbeidet ditt er så unikt.
Takk. Det høres nok litt rart ut,
men veving er noe åndelig for meg.
Jeg går inn i noe kosmisk når jeg arbeider.
Mønstrene. Iblant får jeg dårlig samvittighet for å ta rosen for dem.
Hvorfor det? Det burde du ikke.
Jeg vil gjerne at du lager noe til Franny.
-Jeg betaler selvsagt. -Nei. Jeg gjør det for materialprisen.
George har bedt om et skjerf til moren, så jeg tar det i samme bestilling.
Ok.
-Dere har bare ett barn? -Ja.
Hun er fire. Og du og Bram? Har dere barn?
Nei.
Bram og jeg var i tvil om det en stund,
men så tok naturen den endelige avgjørelsen.
Og den tok den riktige.
Det ordnet seg perfekt.
Jeg var også i tvil, men så bare…
Det skjedde.
Og så giftet vi oss, noe jeg også var i tvil om.
Man kan si at jeg er en hel-katolsk jente full av tvil,
som gjør det som forventes av meg.
Vet du… de første årene vi var gift,
var som i en dis på grunn av barnet og skolen.
Vi prøver fortsatt å få tilbake pusten her oppe.
Jeg er med i en kvinnegruppe.
Det er en kunstklubb… greie.
Vi møtes en gang i måneden i Albany, og det er så mange kreative kvinner å møte.
Jeg synes du skal bli med.
Jeg ville elske å gjøre noe sånt. Jeg kjenner ingen her oppe.
Det gjør du nå.
Det må være så deilig å arve en formue,
og så tilbringe hele dagen med ikke å skrive en bok.
Jeg liker dem, særlig henne. Hun er så interessant.
Hun er så fri med seg selv og kroppen sin.
Hun kan jammen stappe i seg lasagne.
-Det var stygt sagt. -Jeg tuller.
Jeg liker dem også.
Jeg liker spesielt…
…Brams gress.
Bør du virkelig kjøre etter å ha røkt så mye?
Ja.
-Det går helt fint. Mer enn fint. -Ja vel?
Se her.
Sakk farten, George.
-Sakk farten, George. -Virkelig?
Sakk farten!
Stopp, George!
Hva i helvete er det du gjør?
Hva? Jeg har det bare gøy.
Husker du hvordan det var, Cath?
-Det er ikke morsomt. -Kom igjen.
Å, kom igjen, Cath.
Catherine, hvor skal du?
Kom igjen, sett deg i bilen.
-Cath! -Ikke rør meg!
Vi er to smarte mennesker.
-Vi burde ha visst bedre. -Hva?
At jeg er her bare på grunn av den innbilte forfatteromtalen
du har i det jævla hodet ditt.
Professoren med kona og huset på landet.
Jeg ofret alt for deg!
Jeg beklager at jeg ødela livet for oss begge!
Det verste er at dette er alt jeg har.
Vet du hva du har? Fylledepresjon.
Du er en som ikke burde drikke alkohol,
særlig når du ikke spiser noe.
Jeg er så lei av at alle legger skylden
for alt i livet mitt på at jeg ikke spiser!
Sett deg i den jævla bilen.
Slipp meg!
Faen!
Herregud. Cath?
Herregud.
Jeg er så lei for det. Var det…
Har jeg…
Cath?
Cath, gikk det bra?
Kom, Cole. Jeg skal kjøre deg hjem.
Hei, Cath?
Jeg mente ikke å skade deg.
Jeg ville aldri gjort deg noe.
Og i tillegg…
Jeg har ikke tenkt på dine behov på en stund.
Det skylder jeg deg en unnskyldning for.
Mer enn det.
Én ting jeg vet…
…er at jeg elsker deg.
Hva var det?
Herregud. Hva?
Det går bra, vennen min.
Det var ingenting. Det går bra.
"Vi ser på hverandre og skammer oss ikke.
Jeg bærer ansiktet av det rette ekteskapet,
og du ansiktet av den uavhengige kvinnen.
Vi klamret oss til hverandre over den plassen."
-Du er senere enn jeg trodde. -Er jeg det?
Kjøleskapet er tomt.
Jeg kan dra og handle mat til oss.
-Hva har du lyst på? -Jeg spiste med Justine.
FORTØYNINGSPLASS
Strålende sted for et fakultetsmøte, Floyd.
Ja. Jeg drar ofte ut med henne alene, noe som virker egoistisk.
Jeg pleide å seile litt selv. Jeg vokste opp ved kysten i Connecticut.
Eier familien din en båt?
Jeg arvet min fetters. The Lost Horizon.
Han druknet faktisk da han seilte den.
Å, så trist.
Ja. Bare 19.
Så sofistikert allerede.
Jeg husker da han døde.
Jeg stjal dagboken hans etter begravelsen. Leste den flere ganger.
Det var stygt gjort,
men jeg tror jeg trengte en slags… forbindelse.
Fant du ut noe fra den?
Ja, litt.
Han var homofil, ulykkelig.
En typisk plaget kunstner.
Og så forsvinner all den angsten for alltid i ett uheldig øyeblikk.
Vi er alle så ubetydelige, Floyd.
Swedenborg ville sagt det motsatte.
Han ville sagt at døden bare er begynnelsen.
Har du lest boken ennå?
Den er øverst på listen min.
Kom inn. Cath!
La meg ta den.
Hallo.
Dette er Floyd DeBeers, leder av fakultetet.
Han tok meg med på en flott båttur.
Hyggelig å treffe deg.
Til gjengjeld inviterte jeg ham hjem, et urettferdig bytte.
-Jeg har hørt mye fint om deg. -I like måte.
George, er dette planlagt?
Hva?
Jeg sverger at jeg ikke fortalte henne at du skulle komme.
Ser du, George? Det er ingen tilfeldigheter.
Beklager. Jeg ble grepet av kunstverket og begynte å lese den.
Ingen grunn til å beklage.
Du vet hva dette er? Kunstverket på forsiden?
Det er en sjel som går inn i livet etter døden.
Er det sant?
Maleren fulgte Swedenborg,
så han mente at døden er parallell med fødselen, men guddommelig.
Tro meg, Floyd.
Du bør ikke sette kona mi i gang med de tingene.
Kan du ikke vise Floyd rundt, Cath?
Jeg lager cocktailer.
Får jeg vise deg rundt?
-Jeg gleder meg. -Flott.
Datteren min sover allerede, men vi kan kikke inn på rommet hennes.
Vi har fire soverom, men bruker bare to av dem.
Et ungt par kan ikke ha for mange sove…
Er alt i orden?
Vi er ikke alene, vel?
Hva mener du?
Hun mener ikke noe vondt.
Hun har grunner til å forbli.
Jeg har sett henne, og datteren min også.
Fordi hun er her for din skyld.
Det vil hun at du skal vite.
Jeg var skrekkslagen i starten, selvfølgelig, men nå…
Hver gang jeg merker henne, føler jeg…
…trøst.
-Jeg vet at det ikke gir mening. -Det gir mening.
Hun heter Smit, kona til Jacob Smit.
Han var prest her.
De bygde dette huset, og det var alt jeg fant på biblioteket.
La meg grave litt på campus.
Ikke fortell det til George. Han tror jeg er gal.
Selvfølgelig ikke.
Han er bare redd.
Menn i hans livsfase er ofte det.
Prøv å være tålmodig, Catherine.
Med kjærlighet kan han nå deg igjen åndelig.
Og la oss…
La oss holde en seanse her.
-Med eller uten George. -Er det sant?
Vi kan finne ut litt mer om bofellesskapet ditt.
Ha det, Floyd.
God natt, og takk for en fantastisk kveld.
Kjør forsiktig.
Herregud, Cath, han forgudet deg.
Jeg har aldri sett Floyd lyse opp sånn sammen med noen.
Dere var oppe en god stund. Sa han noe?
Om hva?
Om meg?
Han sa at du var en eksepsjonell professor.
Og du er en eksepsjonell kone,
som betyr alt for meg.
Jeg føler at det var bra for oss å ha selskap.
Vi trenger dette.
Jeg vil invitere hele fakultetet mitt. En ordentlig fest. Hva synes du?
Jeg synes vi skylder Franny å gjøre dette til et lykkelig hjem.
Jeg er ikke imot det, men jeg synes at vi også må invitere
de lokale og naboene våre.
Naboene? Mener du det?
Jeg må føle at jeg er i dette miljøet, ikke bare ditt miljø.
Greit. Da gjør vi det.
Fortell igjen hvorfor jeg bærer en bundtkake.
-Vi er ikke gode på fester. -Snakk for deg selv.
Jeg gjør det. Ingen vil ha sheriffen der når de er fulle.
Mer vin?
Hei. Vin?
Litt. Bare…
Greit.
Hun er en venn av Bram.
Hun skriver også.
Ja. Begge har skrevet romaner. Beklager.
Jeg begynte med briller da jeg var 13. Å, takk, unge mann.
Ja. Dere har gjort mye med huset.
Hils på min kone, Millicent. Mitt livs kjærlighet.
Så hyggelig å møte deg.
Jeg hører at vi kanskje skal ha en seanse hos deg.
Ja, snart, håper jeg.
George? Travis, Mares ektemann.
-Hyggelig å treffe deg. -Dette er hennes beste kake.
Takk. Vi setter den her.
Travis? Kom hit. Du må høre dette.
Ja, kjære.
Jeg bakte nesten en kake.
Bram insisterte på at det var noe du ville sette mer pris på.
Fantastisk.
Skal vi?
Ja. Hvorfor ikke?
-Huset ser fantastisk ut. -Takk.
Fullstendig forvandlet.
Litt maling utgjør mye.
Og det er godt å se Eddie og Cole her.
-Du er snill som lar dem komme tilbake. -Hva mener du?
De vokste opp her.
Det visste du vel?
Det er bare det
at jeg fortalte George hele historien da jeg viste ham huset og…
Hvilken historie?
Han ville vel ikke gjøre deg opprørt.
-Jeg går og finner Travis. -Nei. Hvilken historie, Mare?
Han fortalte ikke noe om foreldrene deres?
Vel, det er bare det…
Kjære Ella var en venn av meg, og…
Noen ganger tenker jeg bare at hun…
Hun er fri nå.
Og jeg vet at han slet økonomisk,
men den fryktelige mannen var ondskapsfull på måter du ikke aner.
-Hva skjedde med dem? -Ikke nå. Jeg vil ikke ødelegge festen.
Nei.
Jeg bønnfaller deg, Mare. Jeg må vite dette.
Greit.
Sånn som jeg hørte det,
ga Calvin Vayle
Ella og guttene et beroligende middel en kveld.
Og mens de sov…
Han gikk ut og skjøt alle kyrne deres.
Herregud.
Og da han var ferdig, gikk han til garasjen
under soverommet deres,
startet to lastebiler og lukket vinduene.
Eksosen.
Så gikk han opp og la seg i sengen sammen med Ella til…
-Herregud, jeg tok feil. -De våknet aldri.
Jeg hadde feil kone.
-Feil om hva? -Din venn Ella. Hun er her, Mare.
Hvor har du fått denne fra?
Hva gjør du med denne? Hun tok den aldri av seg.
Vet du hva?
Jeg har vært i dette huset i tre måneder. Ingen har sagt noe.
Ikke postmannen, ingen nabo, ikke bankkassereren.
Jeg er så dum!
Nei, det er ikke sånn.
-Herregud. -Vi er bondefolk her oppe.
Det ligger ikke for oss å blande oss i folks privatliv.
Du har gjort dette huset så varmt og hjertelig.
Alle har gått videre. George mente sikkert ikke…
Ikke kast bort tiden på George, Mare.
George Claire får alltid nøyaktig det han vil ha.
Fortell meg noe om deg som jeg ikke vet, Justine.
Du vet ingenting om meg.
Det gjør jeg.
Jeg vet at du er vever… av stoffer.
Og ideer.
Som den ideen du har gitt kona mi.
Ok.
Her er noe om meg du ikke vet.
Jeg blir mistenksom
når studenter tilber professorene sine.
Det blir det trøbbel av.
Er det kritikk eller et råd?
Det er bare ærlighet. Som det står i Bibelen.
"Sannheten gjør deg fri."
Jeg vet ikke det.
Folk vil egentlig ikke høre sannheten, og de vil ikke bli frigjort.
Hva? Sier hvem?
Eagles, husker du?
"Hotel California."
Ja. Alle velger sitt eget fengsel.
Rekk meg hendene dine. Jeg skal vise deg hvorfor de har rett.
-Skal du spå i hendene mine? -Kom igjen.
Ok.
Nå…
Prøv å komme deg fri.
Ok, det er nok. Du kan slippe nå, George.
Jeg vet at jeg kan, men er du sikker på at du vil det?
Jeg er veldig sikker.
Det gjør vondt nå.
Slipp.
Hva er det?
Herregud, George.
"Hotel California", Justine.
"Hotel California!"
God natt.
Kjør forsiktig.
Vel, det var en suksess, hva?
Din venn Justine er litt sprø.
Prøver hun å starte trøbbel eller noe?
Nei, jeg så ikke Justine hele kvelden,
men det er interessant at du spør.
Vet du hva som er interessant for meg?
Denne festen skulle bringe oss to nærmere hverandre,
og så snart alle drar, blir du til is.
Hvorfor fortalte du meg ikke om huset, George?
Herregud.
-Jeg var redd dette kunne skje. -At en løgn ville bli avslørt?
Jeg løy ikke. Jeg prøvde å spare deg for litt ubehag.
Jeg kan takle ubehag. Ok? Jeg har opplevd en fødsel.
Jeg prøvde å beskytte deg.
Tro det eller ei, jeg ville at du skulle bli lykkelig her.
Hva i helvete er det?
Den jævla strømmen her.
Hva i…
Hva er det som skjer?
Franny burde treffe foreldrene dine.
Dere kan ta resten av helgen der.
BIBLIOTEK
TO DØDE AV KVELNING
Floyd, det er Catherine.
Jeg er klar.
Dette er henne. Dette er Ella Vayle,
og dette er artikkelen jeg fant om dødsfallet.
Men hun prøver å…
Hun kontakter meg, og jeg må vite hvorfor.
Sier du at ånden er den forrige beboeren i huset ditt?
Ja. Jeg var forvirret før.
Jeg har funnet noe interessant om de opprinnelige eierne,
særlig for denne gruppen.
Hva? Smit-paret?
Pastor Smits kone var en tidlig tilhenger av Swedenborg.
Det var dessverre ikke et lykkelig ekteskap.
Smit var en streng kalvinist,
som mislikte sterkt sin kones filosofiske utforskning.
"Fordømt."
Hun døde i hjemmet deres
på mystisk vis da hun var 26.
Så mye død i huset mitt.
Nei. Ikke tenk sånn på det.
Vi ser på bebodde hus som en velsignelse.
Portaler mellom de to rikene
med veiledere som beskytter oss når det er vår tur.
Noen religioner kaller dem skytsengler.
Og kanskje vår swedenborgerske venn åpnet portalen.
Vi er gode til det.
For det er i livet etter døden at vi har vårt største formål.
Dere ser aldri på åndene som potensielt onde?
En ond ånd vil bare kommunisere med en som er ondskapsfull.
Som vi går ut fra at du ikke er.
Og husk at ondskap bare liker seg i det huset der den er velkommen.
For godhet seirer alltid.
Alltid. Om ikke i denne verdenen, så i neste.
La oss begynne. Ja?
La hvem enn ånden er…
…snakke selv.
Når ondskap avsløres,
vær på vakt!
Hun gjør sitt nærvær kjent. Vi tar vel imot henne, ikke sant?
Det gjør vi. Det gjør jeg.
Kom tilbake!
-Nei! -Ella.
-Hva skjedde? -Hun vil bryte gjennom. Hun prøver.
Men noe, noen, stopper henne.
Du kveler meg!
Hva var det?
Herregud.
Jeg er redd dette hjemmet har enda en ånd.
Og fram til den ånden avslører hvem den er,
må du være forsiktig med de rundt deg.
-Mamma! -Hei, jenta mi.
Kom hit. Var det gøy hos bestemor og bestefar?
-Ja. -Lette du etter skjell på stranden?
-Ja vel? Er de fine? -Ja!
Få opp farten, alle sammen. Vi vil ikke stå fast i trafikken til byen.
Nesten alle, nesten full.
Tommy, bra. Takk for at du ble…
-Justine. -George.
Jeg visste ikke at du ble med.
Floyd ville ha med enda en vakt.
Jeg er her!
Greit, Katie. Du er den siste.
Hvor skal vi?
Sett deg i bilen. Jeg kommer straks.
Eddie!
Det er noe jeg må gi deg som jeg…
…fant i huset før jeg fikk vite sannheten.
Den er litt for trang for meg.
-La det være. -Nei, den tilhører deg og Cole.
Hun ville ønsket at du hadde den.
Jeg vil ikke ha den. Jeg la merke til at du hadde den for et par uker siden.
Det virker riktig.
Du og mamma ville ha likt hverandre.
De tre nederste er levert til tiden. Jeg fant en over tiden
i min manns bil. Jeg betaler boten. Det er på kortet hans.
Denne er lånt i Willis Howells navn.
Det var rart.
Det brukes av begge kjønn.
-Unnskyld? -Navnet Willis.
Hun er en søt jente.
Er her mye i helgene.
Pappas venn.
Jeg skal be henne betale boten.
Jeg vil åpne en ny konto.
Selvsagt, Mrs. Claire.
Bare fyll ut dette skjemaet.
Vi trenger Georges underskrift om det er en felles konto.
Det er det ikke.
Ok, alle sammen. Vi er framme.
George Claire?
Du store min.
Dr. Warren. For et merkelig sammentreff.
Veldig merkelig.
Jeg ble fortalt at du hadde flyttet for godt.
Jeg måtte jo komme tilbake til denne utstillingen.
Du husker min lidenskap for Thomas Cole?
Ja. Jeg skulle ønske du hadde vist like mye lidenskap for avhandlingen.
Unnskyld meg. Professor Claire.
I det tredje Voyage of Life-maleriet, hvorfor er sjømannen så opprørt?
Det tredje heter Manhood.
Det er da Cole mener at vi mister ungdommens selvtillit.
Se på sjømannens hender. De er ikke på roret lenger.
Takk, professor Claire.
Jeg lurer på noe.
Hvordan fikk du lærerstilling uten en anbefaling?
Det er bare en vikarstilling.
En av professorene måtte plutselig ta permisjon,
og jeg sa ja til å hjelpe til.
Interessant at studentene kaller deg professor.
Ja.
Ja, jeg korrigerer dem stadig.
Jeg blir så lei av å korrigere dem.
Ha en fin dag, Claire.
Hva…
Hva skulle det bety?
Jeg aner ikke.
Det tror jeg du gjør.
Jeg synes ikke du skal treffe Justine.
Det er mye snakk om henne på Saginaw.
Hva slags snakk, George?
De sier at hun er skaplesbisk.
Og hun er tydeligvis besatt av deg.
Jeg tror hun…
…egger til problemer mellom oss med vilje.
-Floyd, på vei hjem for ferien? -Hva?
Nei, ikke på en stund. Jeg har fortsatt…
-Jeg har arbeid å gjøre. -Er noe galt?
Faktisk…
Jeg fikk en telefon fra Shelby Warren i dag,
rådgiveren din ved Columbia.
Anbefalingsbrevet hans, det du leverte med søknaden din,
han hevder at han ikke skrev det.
Shelby husker at du ba ham om et, men at han sa han ikke kunne gjøre det.
Jeg husker samtalen godt.
-Du forfalsket det? -Nei, jeg…
Jeg skrev det brevet jeg fortjente.
Du må forstå hvorfor.
Som du vet, liker jeg deg godt,
og du er populær blant studentene, men dette er en alvorlig anklage.
Kan vi bare utsette dette til etter ferien? Vær så snill, Floyd.
Jeg forstår dilemmaet ditt.
Jeg har hele familien min her oppe.
Jeg er ventet hjem om en time.
Jeg fortjener en sjanse til å sette meg ned og bli hørt.
Mann til mann.
Venn til venn.
Jeg setter opp en avtale.
Jeg vet at dere tror Audrey er en rolig, konservativ sjel,
men før i tiden var hun fullstendig vill.
-Ikke tro et ord. -Og så kom George.
Han havnet alltid i trøbbel, og derfor ble jeg grå før jeg ble 30.
Slutt!
Men den store bråkmakeren
var fetteren som George idoliserte. Han viste seg å være homo.
Jeg vet ikke hva som var verst for foreldrene, at han druknet eller var homo.
Det er virkelig motbydelig sagt.
Hun har rett, Tom.
Henrys død var en familietragedie.
Han var talentfull også.
Henry pleide å lage nydelige akvareller. Bitte små malerier.
Hva var maleriene av?
Kysten, fiskeørner og fyrtårn.
Bare vanlige ting ved havet.
Tid for kalkun, alle sammen.
Måten han presenterte dem på, var unik.
De ville vise fram arbeidet hans etter at han gikk bort, men…
…alle sammen forsvant visst.
-Så synd. -Det var det.
-Godt jobbet med kalkunen, George. -Takk.
Spis. Den blir kald.
Unnskyld meg.
Begynner du med alt dette igjen?
Jeg er tilfeldigvis syk, George.
Kaster opp ekteskapet mitt.
La meg være i fred, for faen.
Catherine…
Hva faen?
Cath? Catherine?
George?
Vær så snill.
Ingen forstår oss.
Jeg er her for deg.
George.
Befri deg selv.
MØTE MED FLOYD
Hvordan var ferien?
Hallo, Floyd.
George. Jeg forventet ikke å se deg før i morgen.
Utnytter du mildværet vi har fått?
Jeg tenkte å gå ut en siste gang før jeg tar henne på land for vinteren.
Du er så heldig som har henne.
Den siste turen du tok meg med på
minnet meg på hvor mye jeg savner seiling.
Særlig når…
Når jeg er litt nedfor.
Vil du bli med?
Å, nei. Jeg…
-Jeg vil ikke trenge meg på. -Det går fint.
Elven er et godt nok sted for å ta praten vår.
Hei.
Hva er det? Går det bra?
Ting…
…er ikke så bra.
Det er ham, ikke sant?
Jeg kjenner hans type altfor godt.
Jeg vokste opp med det.
Hadde jeg hatt en som deg, ville jeg kysset grunnen under henne.
Jeg vil gjerne fortelle deg sannheten…
…om problemene jeg hadde på Columbia med Shelby.
Det er en komplisert historie, men…
I store trekk ble jeg ekskludert…
…fordi jeg meldte fra om upassende forhold. Det var et seksuelt forhold.
Jeg er villig til å lytte, for jeg bryr meg om deg,
men forfalskning, uansett grunn,
er en forbrytelse.
Jeg vil ikke diskutere under falske forutsetninger.
-Jeg kan ikke holde dette for meg selv. -Jeg forstår det og dilemmaet ditt…
Så…
I morgen vil jeg ta det opp med personalavdelingen.
Og vi vet begge utfallet.
De vil ikke beholde deg i staben.
Går det bra, George?
Så, så.
Alt går over.
Ja.
Jeg lover at du kommer gjennom dette.
Hei, Cal.
Jeg ringte inn en bestilling.
Straks tilbake.
Unnskyld meg. Jeg lurer på…
Hvor kjøpte du det skjerfet?
Det var en gave.
Vær så god, 6,57.
Takk. Bare to tilbake, takk.
Jobber du sene kvelder også, George?
Herregud.
Se.
Du er dyvåt.
Hva faen, Justine?
Forfølger du meg offisielt nå?
Offisielt? Nei.
Så hvorfor er du plutselig overalt?
Fordi jeg bryr meg om Catherine.
Ja, det har du sagt klart ifra om.
Jeg vet ikke hvordan jeg skal ta det.
Det tror jeg du gjør.
Si meg, George, hva syntes moren din om skjerfet jeg laget til henne?
Ja, hun…
Hun likte det ikke så godt.
Hun sa at det virket billig.
Det forklarer halsen det endte rundt, da.
Dra til helvete.
Vil du forklare hva som skjedde på Met?
Hvis du har noe å si til meg, Justine, så bare spytt ut.
Det skal jeg.
Regjeringen sa at de umulig kan møte kravene for løslatelse av gislene.
Så anklaget de Iran for ikke å ta vare på gislene.
Carter-regjeringen har økt presset mot den iranske regjeringen
ved å kreve gislene…
Herregud.
Hva er det du gjør?
Jævla tulling!
Hvor er klærne dine?
Jeg kastet opp på dem.
Vi må snakke sammen.
-Ikke i kveld. -Hvorfor ikke?
Hørte du ikke? Jeg sa at jeg kastet opp.
Du får sove her nede, da. Jeg vil ikke bli smittet.
Hvis du virkelig er her…
…vis meg et tegn.
Herregud!
Hva i helvete er…
Be kjæresten din fikse vinduet i morgen.
Cole. Hei, det er George Claire.
Jeg har en krise i dag.
Jeg lurte på om du kan komme litt tidlig.
Kan jeg hjelpe deg?
Jeg trenger disse i en fart.
De er mot min datters mareritt.
De sier at hun kanskje aldri våkner.
Legen har ikke møtt Justine.
Han vet ikke hvor sterk personlighet hun har.
…vil Landbruksdepartementet kunngjøre offisielt i morgen.
Politiet har identifisert liket som ble funnet i Hudson River
som den 68 år gamle professoren ved Saginaw, Floyd DeBeers,
en kjent mann i Hudsons seilmiljø.
Hva?
Han dro vel ut for å seile i går, og…
De tror han fikk et hjerteinfarkt og falt over bord.
Herregud.
Ja.
Jeg vet at dere to ble gode venner…
…så jeg skal holde deg oppdatert om minnestunden.
Ja.
Og vi trenger en midlertidig leder.
Navnet ditt er blitt nevnt, hvis du er villig.
Å, herregud.
Ja.
Hva som enn trengs.
Jeg har noen veldig triste nyheter.
Noen av dere har kanskje hørt det alt.
Vent. Hvorfor er dette oppe?
Jeg har ikke valgt det.
Hva er dette?
Hvem har gjort dette?
Er det en spøk?
Hvem har gjort dette?
Hvem i helvete står bak dette?
Faen heller.
Du er tidlig hjemme.
Avlyste du timen?
Er det noe galt, Cath?
Hvordan det?
Vel, du…
Du har hoppet over proteindrikken igjen.
Takk.
Hvor er Cole?
Han måtte dra fordi du ba ham komme tidlig i dag.
Ja vel.
Det er bra. Vi kan sette oss og ta den praten du har bedt om.
Nei, ikke i kveld.
Hvorfor ikke? Du sa det var veldig viktig.
Jeg synes ikke det er det lenger.
-Hva gjorde du oppe? -Jeg la Franny.
Hva? Får jeg ikke kysse henne god natt?
Hun var veldig trøtt, George.
Jeg gir henne et kyss likevel.
Nei, hun sover, George. Hun…
George.
-Hvorfor er hun påkledd? -Jeg sa at hun var trøtt.
De venter frost i natt.
Det er ikke bra å reise da.
Hva er det du gjør?
-Herregud! -Kom deg ned.
Slipp meg!
Hei, Catherine!
Catherine!
Hva gjør du? Hva i helvete er dette?
Slipp meg, George!
Hvor har du tenkt deg? Med datteren min!
-Hjem! -Dette er hjemmet ditt!
Ingen steder er hjemme med deg!
Faen!
Jeg vet om Floyd!
Klærne dine var søkkvåte den kvelden. Og Justine?
Du hatet henne. Jeg vet at du var innblandet.
Hva med fetteren din og identiteten hans som du stjal?
Du har virkelig gått fra vettet.
Du har gått langt over kanten!
Nei, jeg har våknet.
Det vil Franny også når hun skjønner hvem faren hennes er.
Vil du dra? Dra om du vil.
Reis deg. Overlat datteren din til dette monsteret du har innbilt deg
i din paranoide, mat-berøvede hjerne.
Å, herregud.
Nei!
Hjelp!
Kan noen hjelpe oss?
Franny!
Ella, hjelp meg.
Skjebnen.
Catherine.
På skjebnens vei…
…kan jeg samle skarpe steiner…
…så du ikke føler deres smerte.
Herregud. Franny!
Hvor gjorde han av deg?
Men en annens frie vilje…
…er bare hans.
Vår essens… forent.
Jenta mi?
Jeg ville gitt livet mitt igjen…
…for å få kraft til å stoppe dette.
Jenta mi.
Hvor er…
Du skal vite, Catherine…
…at hun var der for meg.
Og jeg er her for deg.
Nei!
Stopp dette.
George.
Befri deg selv.
De som kommuniserer med ondskap…
…vinner aldri.
Igjen!
Mrs. Claire?
Cole, kona mi er syk, så ikke forstyrr henne.
Franny må ta sin vanlige blund.
Barnekoppen er klar i kjøleskapet. Sørg for at hun drikker den.
Du kan gå når hun har sovnet.
Ha det, Mrs. Claire.
God bedring.
Laughton.
Hallo, Travis.
-Det er Sam Pratt. -Hei. Er alt i orden?
Vel, vi har faktisk en situasjon.
Naboen min er her, collegeprofessoren.
Det har visst skjedd noe med kona hans.
Det er…
Er dette din øks, George?
Den 29 år gamle Catherine Claire ble funnet drept hjemme her i Chosen.
Hun ble funnet av mannen sin, professor…
Willis.
Eddie.
Du har hørt det.
-Jeg skulle gjort noe. -Ok.
Her kommer den.
Sånn, ja.
Hva tror du?
Han virker sønderknust.
Et ran som endte dårlig? Virkelig?
Han har alibi.
På colleget sier de at han underviste hele dagen.
Skal vi la ham gå for i kveld? Foreldrene er utenfor.
Ja da. Det er noen andre jeg må snakke med.
Kom igjen.
De kan ikke tvinge oss til å komme i morgen.
Du snakker ikke med noen før vi har funnet en advokat.
Fra Manhattan.
I morgen drar vi fra dette gudsforlatte stedet og drar til Connecticut.
Har du sett ham slå henne?
True henne?
Nei, jeg har aldri…
Hun fortalte at hun hatet ham.
Mange kvinner hater mannen sin.
Mange menn hater kona si.
Det betyr ikke at de har hogd dem i magen med øks.
Vet du om han kan ha vært utro?
-Eller var hun utro mot ham? -Jeg vet bare at han gjorde det!
Jeg sier at han gjorde det. Du må tro meg!
Jeg sa ikke at jeg ikke gjør det, men du gir meg ingenting.
Faen heller!
Så han har vanntett alibi?
Han var på jobb hele dagen.
Han tok med kunstavdelingen ut på drinker.
Ba til og med en barnevakt komme.
Du sa at han kunne gjort det tidligere. Obdusenten bekreftet det.
Det er vanskelig å bevise.
Fingeravtrykk? Er det noen?
Overalt. Han bodde der.
Gjett hvis andre er på øksa.
Eddie Vayles.
Nei.
Ikke Eddie.
Gutten har sin stakkars mors sjel.
Det er åpenbart at George Claire gjorde dette.
-Du må pågripe ham. -Jeg vet det.
Men jeg trenger noen til å knytte alt sammen.
Det kan ta tid.
Hvor er rettferdigheten for kvinnene i det huset?
-Skytsengel. -Våkne.
Godhet seirer alltid. Om ikke i denne verdenen, så i neste.
Franny! Kan noen hjelpe oss?
Justine, tiden er inne.
George?
Noen ringte mens du sov.
-Enda en journalist? -Nei.
En som sa hun var en gammel venn.
Hun la igjen en beskjed. Veldig kryptisk.
Fikk du et navn?
Ja.
Sokolov. Justine Sokolov.
Jeg bare…
HEI, GEORGE. HUSKER DU MEG?
JEG HUSKER ALT.
De fikk dette til å skje.
Det er deres skyld.
De har alltid prøvd å holde deg tilbake.
Du er misunt.
Ikke anerkjent.
Stol på impulsene dine.
Dra.
Jeg kan ikke la deg dra ut.
-Avgiften er ikke betalt. -Jeg skal ut bare et øyeblikk.
Jeg ville satt stor pris på det.
Kan du hjelpe meg?
Travis.
God ettermiddag.
-Klar til å ta en prat? -Ja.
Helvetes porter er bare synlige
for de som er på vei inn.
Han som er ond,
er også straffen for ondskap.
Fordømt.
Den vil bli fordømt.
Åndenes verden er ikke himmelen eller helvete.
Vi står mellom de to.
Vi har mistet våre barn.
På grunn av deg
er vi forent i ånden.
På grunn av deg
øker kreftene våre…
…fra små dråper…
…til et uendelig hav.
Tekst: Evy Hvidsten