Какво е това място?
САН ФРАНЦИСКО
В живота ми няма много логика.
Здрасти.
Задавах си много въпроси по този повод.
"Скот, ти си разведен бивш затворник. Как така си отмъстител?
Защо пътуваш във времето с Капитан Америка?
Няма логика."
Животът ми доста се промени.
Но където и да ида, ме питат едно и също.
Ще ме снимате ли с кучето ми?
"Ами сега, Скот?
Какво следва?
Къде ще те отвее вятърът?"
Ако знаех, нямаше да е вятър.
Само така.
Бяха шантави години за всички. - Здрасти. Как си?
Всичко е готово.
Нямам думи.
Не, не.
Не ти щем парите.
Пак ли започваш? - Разбира се.
Рубин, нямаш грешка.
Благодаря ти, Спайдър-мен.
Нека да отделим време за истински важното.
Като приятелите.
За които дори не си знаел.
СЛУЖИТЕЛ НА ВЕКА СКОТ ЛАНГ "АНТ-МЕН"
Помни онези, които те подкрепяха.
Без тях не би успял.
Аз съм просто един уволнен сладоледаджия.
Понякога ти провървява.
За късмет, срещнах Хоуп Ван Дайн.
Мисля, че я знаете.
ФОНДАЦИЯ ПИМванДАЙН
Тя си върна бащината компания.
Сега иска да промени света с Пим-частицата.
Мнозина говорят, че ще спасяват света,
но Хоуп го спасява всеки ден.
Благодаря.
СВЕТОВНА НАГРАДА ЗА ХУМАНИТАРИСТ
Много ви благодаря.
Залесяване. Достъпни жилища. Производство на храна.
Тя не губи и секунда.
Още не ми се вярва.
Всичко това беше немислимо.
Но се случи.
Светът е доста приличен.
Радвам се, че го спасихме.
КНИЖАРНИЦА
"Липсва ли ми екшънът?
СКОТ ЛАНГ ГРИЖИ СЕ ЗА МАЛКИЯ
Понякога.
На линия ли съм за отмъстителите?
Категорично.
Не бих им обърнал гръб.
Но сега моята задача е да бъда баща.
Обичам те, Каси.
Ти си моят герой.
Прости ми за пропуснатите рождени дни.
А към останалите деца по света
един съвет.
Грижете се за малкия.
Правете грешки.
Възползвайте се от шанса.
Защото ако съм научил нещо от живота,
то е, че винаги има накъде да растеш."
Прощавайте, моят е.
Сан Франциско Окръжен затвор
Звънят ми от затвора?
Ланг!
- Тук съм.
Добре. Да вървим.
Хайде.
Тя добре ли е? Знаеш ли нещо?
Все още не.
Здравей, Хоуп. Татко.
Каси. Какво е станало?
Подпишете.
Сещаш се. Затворнически неща.
Върни я.
Знам, че беше ти.
Сигурен ли сте?
Трудно се виждаше
от сълзотворния газ срещу мирно протестиращите.
Къде е?
Съжалявам, ако се чувствате глупаво.
Но намерих това.
Смали полицейска кола?
Какво ти става?
Да си затворя очите ли?
Разчистваха лагер на бездомни.
Не казвам... - Къде да отидат?
Те изгубиха домовете си в Блипа.
Знам.
Наемите вече са по джоба само на заможни кретени.
Не те поучавам.
Само... - Поучаваш я.
Ти само ме поучаваш.
Ти си знаеш най-добре.
Само ти давам идея.
Добре.
Обещах на майка ти
да използваш това само в наше присъствие.
Много е опасно.
Наясно съм.
Ако полицията го вземе или го изгубиш?
Не изгубих костюма.
Имаш костюм?
Костюм ли имаш?
Мога да се грижа за себе си.
Повярвай, много съм задобряла.
Ох.
Нямах предвид това. - Знам.
Няма проблем.
Разбирам.
Само смятам, че трябва да живееш нормално.
Татко, човек в костюм на пчела опита да ме убие, когато бях на шест.
Никога не съм живяла нормално.
Да пусна ли музика?
"В този момент мислех само,
как Хълк успя да ме превърне в бебе?
Бебе ли ще си остана?
Бебето на Хълк ли съм?"
Книгата си ли слушаш?
"Бях готов на всичко." - Не...
Това е радиото. - "Със Стив се сближихме."
Спри го. - Странно.
Не става. Бутонът не работи.
Спри го.
Да увелича? Добре.
"Скоро цъфна един космически енот.
Май не знаеше кой съм.
Аз пък се зарадвах, че енот говори."
Ако обичате.
Благодаря.
Добре.
Нобеловата ти награда е в пощата.
Дано. Спестих цели осем кинта.
Така ти се възхищавам.
Благодаря.
Това ми липсваше.
В Квантовия свят няма ли пица?
Не. Там няма нищо.
Мамо, можеш да ми разкажеш.
Стига да искаш.
Скъпа, прекарах там 30 години.
Сега искам да живея.
Каси, този път сприятели ли се с някого в дранголника?
Дядо.
"Този път" ли?
Имало е и друг път?
Той на практика не се брои.
Не знаех.
Защо не се обади?
За да не ми опяваш.
Щях да те измъкна с мравки.
Искам семейна среща.
Става ли?
Нали това правим?
Говоря за това,
че всички го приемате спокойно.
Искаш да помогнеш, разбирам.
Наистина разбирам, Каси.
Не си пропилявай живота.
Аз поне правя нещо с моя.
Буквално спасих света.
Не думай.
Не го беше споменавал.
Чуйте, Скот спасил света.
Как успя, Скот?
Трябва да напишеш книга.
Много смешно.
Не ми благодарете, че ви има.
С какво се занимаваш сега?
Раздаваш автографи?
Ти не нахлу ли във "ВистаКорп"?
Не летя ли до Германия,
за да се биеш с Капитан Америка?
Да се бия редом с Капитан Америка.
Не бих се бил с него.
Да не съм луд?
Хората се нуждаят от помощ.
Ние поне се опитваме да вършим нещо.
Кои сте тези вие?
Какви ги вършите?
Наука.
С мравки.
Мравешка наука.
Не вярвам.
Да му покажем.
Какво строят?
Ти ли го правиш?
Не, сами си го направиха.
Доста умни мравки са.
Докато всички вие
бяхте изчезнали пет години, имах много време.
Зачетох се в дневниците на дядо Ханк
и се запалих по Квантовия свят.
Квантовият свят?
Всички сме си имали работа там и не исках да ви плаша,
но си поговорихме.
Тя имаше въпроси.
Не съм виновен, че вдъхновявам хората.
Значи изучаваш Квантовия свят?
Защо не ме попита?
Аз опитах, мамо.
Неведнъж.
Ти отказваше да говориш.
Каси прояви интерес
и й дадохме някои насоки.
Това не е точно мравешка наука, нали така, Хенри?
Знаеш колко опасен е Квантовият свят.
Всички знаем.
Никой няма да ходи там.
Затова направихме това.
Нещо като сателит за дълбокия космос или океана.
Само че квантов.
Трябва ни само карта
и ще можем да изучаваме целия Квантов свят.
Без дори да ходим там.
Дъщеря ти създаде субатомен телескоп "Хъбъл" в мазето.
Ако го имах, докато ви нямаше...
можеше да ви намеря.
Изумително е.
Нямам думи.
Как работи?
Подобно на двупосочното радио, което имахме.
Оттук пращаш сигнал долу,
данните се събират и връщат обратно.
Един момент.
Пращаш сигнал в Квантовия свят?
Да.
Спри го веднага. - Джанет...
Защо да го... - Какво има?
Спрете го веднага!
Кажи ни какъв е проблемът!
Джанет?
Трябваше да ви кажа нещо...
Татко?
Не!
- Мамо!
Не!
По дяволите!
Татко?
Татко!
Каси.
Татко!
Татко. Хайде.
Добре.
Добре ли си?
Да, добре съм.
Къде сме?
Мамо!
Татко!
Хоуп. Насам.
Добре ли си?
Трябваше да сме мъртви.
Защо не сме?
Не знам.
Където си мисля ли сме?
Бих казал да,
но беше различно.
Джанет!
Мамо!
Джанет!
Мамо!
Не мърдайте.
Да намерим Скот и Каси.
Веднага.
Хоуп?
Ханк? Чувате ли ме?
Чува ли ме някой? - Господи.
Спокойно. - Сега какво?
Всичко е наред. Добре сме.
Всичко ще е добре.
Само това повтаряш.
Добре. Така. Добре. Понеже сме добре.
Добре сме.
Всичко е наред.
Ще ги намерим и си отиваме у дома.
А дотогава се огледай.
Красиво е.
Нали? Навън сме.
Както когато сме на палатка.
Никога не сме ходили.
Но често си говорехме.
Това слънце движи ли се?
Пази се!
Не мисля, че това е слънце!
Спокойно.
Татко! - Всичко е наред.
Все още е наред.
Татко. Боже мой.
Ама че странно.
Бягай.
В Квантовия свят има квантови хора?
Да.
И аз не знаех.
Какво беше онова?
Какво търсеше онзи кораб?
По-тихо.
Каза, че тук няма нищо.
Защо не ни разказа?
Ще ви обясня, но сега
ми имайте доверие. - Спечели го!
Хайде да се успокоим. Нека поговорим...
Нямаме време за приказки.
Трябва да ни кажеш...
Защо не ме послуша? Казах ти да стоиш далеч.
Джанет, много съжалявам.
Трябваше да ти кажа какво правим. Не знаех...
Знам. Но...
После ще говорим.
Сега ще стоим заедно,
ще намерим Скот и Каси
и си отиваме у дома.
Нали? - Нали?
Добре. - Добре.
Стойте с мен.
Невероятно.
От години изследвам Квантовия свят.
Защо не съм виждал това?
Не си виждал достатъчно дълбоко.
Не и през Бездната и Субатомика.
Тук има светове,
светове в световете.
Това място е извън пространството и времето.
Това е тайна вселена
под нашата.
Долу ръцете от мен!
Каси?
Къде е дъщеря ми?
Къде е тя?
Каси?
Къде е дъщеря ми?
Каси!
Татко!
Каси!
Пий от сока.
Какво?
Оставете на мен.
Мамо.
Това приятелско мушване ли беше?
Осигурих ни превоз.
Дружелюбен е.
Ама че превоз.
Казано от онзи, който измисли полета с мравка.
Харесвам мравките.
Радвам се за теб. Ето.
Така ще се впишем по-добре.
Къде ще ходим с това нещо?
Ще се видим със стар приятел.
Ако някой знае къде са Скот и Каси,
това е той.
След теб.
Качвай се, Ант-мен.
Пуснете ме!
Нищо не ти разбирам!
Нищо не ти...
Не!
Пий сока!
Здравей.
Здрасти.
Пи ли от сока?
Защо те разбирам?
Супер. От сока е.
Получи се! Сокът подейства!
Здрасти. Аз съм Веб.
Ти отпи от мен.
Какво съм направил?
Искаш ли още сок?
Мога да налея в отвора ти. - Не.
Няма нужда. - Леле.
Голям отвор.
Колко отвора имаш?
Прощавай, твърде лично ли е? Аз си нямам отвори.
Казва се Скот Ланг.
Има седем отвора.
Да, вярно е.
А ти откъде знаеш?
Той е Куаз и е телепат.
Четеш мисли?
Да и много ми се иска да не можех.
Всички са отвратителни.
Спри да мислиш това. - Прощавай.
Моля те, спри. - Да мисля ли?
Да мислиш това. - Опитвам се.
Не се стараеш. И ти изглеждаш странно.
Не, ти изглеждаш готино.
Ще ми се и моята глава да свети.
Не е вярно.
Добре де, нервен съм и бръщолевя.
Защо си тук?
Шпионин ли си? - Какво? Не.
Да го изтезаваме.
Няма нужда.
Не сме шпиони. Той е баща ми.
Благодаря. - Моля.
Тогава кой е Сан Франциско?
Оттам сме. - Това е място.
Какво е Земята?
Също сме и оттам.
Да ги изтезаваме.
Все ще изтезаваш. Има и други начини.
От отворите ти излиза ли нещо? Мляко или сок...
Веб, стига с тези отвори.
Някои от нас имат.
Защо сте тук?
Откъде сте?
Добре. - Оттам горе.
Там горе вселената е друга. - Голямата Земя.
Същата вселена, но по-голяма. - Това е Земята, но много малка.
Понякога. - Аз раста и се смалявам.
Това е... - Имам книга за това.
Не знам. - Това е Квантовият свят.
Тук трябва да се смалиш.
Смалихме се. - Иначе сме големи.
Сега сме малки. - По-големи.
Казват истината.
Все едно.
Идвате от горе.
Като него.
Значи той ви преследва.
Ще изгори света, за да ви намери.
Кой?
Завоевателя.
Тук долу има разумни същества.
Допусках, че е възможно, но да бъда тук,
в субатомната вселена...
Това променя всичко, което знаем за живота,
еволюцията, мястото ни в галактиката...
По дяволите!
Този прилича на броколи.
Наведете глави.
След мен.
Изпийте ги.
Сега се връщам.
Идвам при Крайлар.
Това си ти.
Да си остане между нас.
И Крайлар.
Здравей.
Не познавам обичаите ви,
но сигурно имаш напитка, с която да се напия?
Разбира се, сър.
Каква е твоята история?
Боже.
Мръдни.
Време е.
След мен.
Оттук.
Откъде познаваш този?
Стар другар, борец за свобода.
Била си борец за свобода?
Или терорист.
Зависи кого питаш.
Но той може да ни помогне.
Джанет Ван Дайн?
Мислех, че си мъртва.
Много време мина, Крайлар.
Вече официално съм лорд Крайлар.
Въпреки яростната ми съпротива.
Звучи твърде елитарно.
Ти трябва да си Ханк.
Слушал съм много за теб и мравките ти.
Какво представляват те?
Тук имаме ли си?
Не, не мисля.
Жалко.
Хоуп.
Ти трябва да си Хоуп.
Тя все говореше за теб.
Странно.
Теб не те е споменавала.
И аз не бих разказал на детето си.
Беше диво. - Забавно.
Колко диво?
Много диво, Хенри.
Крайлар, трябва да ни помогнеш.
Джанет, след всичко, което преживяхме заедно,
само кажи.
С какво да помогна?
Само че...
Има ли гладни? Умирам от глад.
Момчета.
Сега.
Не знаят нищо.
За нищо.
Тогава ги махайте оттук.
Прощавай.
Той е прав. Не знам какво става.
Само търсим семейството си.
Имате ли карта?
Искаме само да...
Чакай. Не стреляй.
Те са с нас.
Сградата жива ли е?
Вашите мъртви ли са?
Виж. Прощавай.
Искаме да си отидем у дома.
Вие поне още имате дом.
Какво е станало тук?
Завоевателя изгори домовете ни.
Историите ни.
Построи цитаделата си върху костите на народа ни.
Някои избягахме,
попаднахме на още бегълци.
Събрахме когото намерихме.
Никога не беше достатъчно.
Съжалявам.
Можем да помогнем.
Каси... - Татко, ти си отмъстител.
Трябва им помощ.
Не. Трябва да те върна у дома.
Защо не искаш да помогнеш?
Не знаем нищо за тук. Дори не знам как работи времето.
Дали ни е нямало 10 секунди,
или десет години?
Помисли за майка си.
Какво ли... - Не се оправдавай с мама.
Просто не ти пука. - Пука ми.
Знам, че искаш да помогнеш.
Но тази борба не е наша.
Не те засяга, но това не значи, че не се случва.
Погледни ме.
Разочарована е от теб.
Разбрах. Благодаря.
Моля.
После ще говорим.
Сега да намерим другите.
Джанет познава добре това място.
Какво каза?
Какво?
Това име.
Джанет Ван Дайн.
Къде е тя?
И ние я търсим. Познаваш ли я?
Познавам я.
Тя не бива да е тук.
Дай по едно от следващото.
Благодаря.
Ако не сте пили досега, недейте.
Ако не искате да промени живота ви.
Крайлар, търсим наши приятели.
Двама са.
Човеци като нас.
Човеци, точно така.
Бях забравил как се наричате горе.
Човеци.
Ти не си ли?
На теория не, но да.
За важните неща.
Не!
Оставете ни да поговорим.
Какво те води при нас, Джанет?
Доколкото помня, ти си тръгна.
Изостави всички ни.
С него.
Джанет, за какво говори той?
Не си му казала за него.
Казвала ли си изобщо
какво прави тук?
Колко хора загинаха заради теб?
Семейството ти знае ли изобщо коя си?
Твоето мамче
е пълно с тайни.
Лъжеш.
Лъжа.
Много.
Но не и за това.
Пусни ги да си вървят.
Той иска мен.
Но ти искаш тях.
Затова ще дойдат и те.
Заедно с другите ти приятели.
Чух за тях.
Но той също.
И прати Ловеца.
Какъв ловец?
Не е човек, не е и машина.
Механизиран организъм за деструкция с опустошителен
край.
Къде са те?
Нямам представа.
Мъртви.
Вероятно са мъртви.
Толкова е жалко, защото всичко това
можеше да бъде избегнато.
Просто му дай каквото иска.
Какво е станало с теб?
Ние се борихме срещу него.
Той е много убедителен.
Хайде да го посетим.
Мисля, че приключихме тук.
Корабът може ли да ни измъкне?
Ще ме прикриваш ли?
Винаги.
Хенри, поеми щурвала.
Ще запаля оттук.
Откъде се управлява?
Оттам.
Какво?
Ще се справиш. Все едно летиш с колело.
Колелото живо ли е?
Пъхни ръце докрай!
Както пълниш пуйка.
С него ли? - Беше симпатяга.
Този ли?
Бях тук 30 години, Хенри.
Имам си нужди. - Господи.
Разбирам. И аз имам нужди.
Боже!
Няколко пъти вечерях с една жена.
Казваше се Линда.
Не се получи.
Какъв беше проблемът?
Тя не беше ти, скъпа.
Всички по корабите. Потегляме. - Ясно.
Золъм. - Тук съм.
Отведи ги възможно най-далеч оттук.
Защо? - Какво?
Щом търсите Джанет, той търси вас.
Довели сте ги право при нас.
Бързо.
Вземете колкото можете.
Ние ще ги задържим.
Тичай!
Хайде! Бързо!
Да вървим!
Качвайте се!
Тръгваме! Бързо!
Божичко!
Каси, да вървим!
Върви в убежището.
Чакай знак от мен.
Веб, тръгваме. - Не! Чакайте!
По-бързо! - Приятелите ми.
Предайте пътешествениците.
Завоевателя ще прояви милост.
Знам му милостта.
Стой тук. Аз...
Каси?
Не.
Добре. Имам костюм.
Забелязах.
Добре ли си? - Да.
Използвай инерцията.
Скок, удар. Едно движение.
Знам как се прави.
Така ли? - Да.
Не ти личеше.
Не уцелих момента.
Скок...
Ето така.
Видя ли какво направих?
Не. Много си малък.
Скачам и удрям.
Джентора, да се махаме.
Към кораба!
Добре дошъл отново в Квантовия свят, Скот.
Отдавна чаках този миг.
Какво?
Има ли някой вътре?
О, да.
Неизбежната съдба.
Съдбите ни са свързани...
откакто се срещнахме.
Скот Ланг.
Махай се от нас!
Откакто ти ме прекърши.
Заточи ме тук долу. - Чакай.
Дарън?
Изненадан ли си да ме видиш?
Да.
Човекът пчела?
Човекът пчела ли е? - Каси?
За малко да не те позная.
Как така не си мъртъв?
Станах върховното оръжие.
Това ли било?
Виж, Дарън.
Дарън е мъртъв!
Съществува само МОДОК!
Няма къде да избягаш, Скот.
Не и от мен.
И не от него.
Той е бъдещето.
Той е миналото.
И сега той се нуждае само от теб.
Мамо?
Какво преследва Скот и Каси?
Трябва да ги намерим.
Първо трябва да направя нещо.
Може да са мъртви!
Хоуп, моля те.
Още криеш неща от нас.
Опитвам се да ви предпазя.
От какво?
От кого се боиш толкова?
Трети път в затвора?
Четвърти.
Ето ни отново.
Лице в лице.
Това е лице.
Голямо лице.
Защо си само една глава?
Би могъл да ни обясниш, Дарън.
Ти остави Дарън да умре в Квантовия свят.
Но Завоевателя ме намери.
Изгради ме наново.
Превърна ме във върховното оръжие.
Механизиран организъм за деструкция...
МОДОК?
Ясно, това е акроним.
Акроним е.
Механизиран организъм за деструкция с опустошителен край.
Всъщност е МОЗДСОК.
Явно не си очаквал да ме видиш. - Сега видях крачетата ти.
Не са крачета.
Като бебе в кенгуру.
Имаш се за умник.
Скот Ланг, човекът, който ми отне всичко.
Който открадна живота ми.
Но аз успях.
Доведох те тук.
Аз открих сигнала ти, Каси.
Благодаря ти. Без теб нямаше да успея.
Виждате един свободен човек.
Създадох тук повече, отколкото можеш да си представиш.
Всичко това за него.
Не бях единственият пленник на Квантовия свят.
Какво е това място?
Каза, че е пътешественик.
Учен, който се отклонил и катастрофирал.
Имаше кораб,
по-напреднал от всичко, което бях виждала.
Кораб, който пътуваше из Мултивселената.
Мултивселена ли?
Други измерения?
Паралелни реалности?
Първоначално не повярвах.
Но е истина.
Точно както допускахме.
Това ще ни отведе ли у дома?
Ще те отведе навсякъде.
Не бях срещала друг като него.
Чувстваше се толкова
изгубен.
И двамата бяхме.
Но имахме изход.
Опитахме всичко възможно
да заредим енергийното ядро на кораба му.
Нищо не помогна.
Но след толкова години самота беше хубаво да имам приятел.
Излъгах Хоуп.
Казах й, че ще се прибера.
Още я виждам как стои до вратата
и ме чака.
Това направих последно.
Излъгах я.
Мислех, че имам още време.
Мога да ти го дам.
Времето.
То не е каквото мислиш.
То е клетка.
И прави всичко възможно
да те пречупи.
Едва когато се освободиш от него, виждаш
колко нищожно
е било винаги.
Ще се измъкнем оттук.
Тя ще отвори вратата
и ти ще си там.
Обещавам.
А сега на работа. - Добре.
Отне ни цяла вечност, но успяхме.
Върнахме го към живот.
Да си вървим у дома.
Корабът му беше неврокинетичен.
Свързан към мислите му.
Щом го докоснах,
видях съзнанието му.
Почувствах
какво бе сторил.
Цели светове,
времеви линии...
Заличени, сякаш никога не ги е имало.
Джанет?
Можем да си тръгнем.
Още сега.
Кой е Канг?
Който искам да бъде.
Той не се беше разбил.
Беше заточен тук.
Извън времето и пространството.
Единственото място,
което можеше да го задържи.
Заточен?
От кого?
Не знам.
Но бяха повредили кораба му
и го бяха затворили тук.
А благодарение на мен
той щеше да се измъкне.
Джанет?
Не ме доближавай.
Ти спаси живота ми.
Дадох ти дума.
Нека те върна у дома.
А после?
Какво ще правиш?
Ще победя.
Казах ти, времето не е каквото си мислиш.
Мога да направя така,
все едно не си я оставяла.
Хоуп ще отвори вратата
и ти ще си там.
Колко светове ще загинат,
ако се измъкнеш?
Не и твоят.
Тя няма да узнае.
Не искаш ли да видиш отново дъщеря си?
Не мога да те оставя да тръгнеш.
Защо мислиш, че можеш да ме спреш?
Дай ми го, Джанет.
Дай ми го!
Не можех да го победя, беше твърде силен.
Какво направи?
Съжалявам, Хоуп.
Не!
Взривих ядрото му.
Откъснах го от времето.
Така и двамата останахме затворени тук завинаги.
Но му бях дала достатъчно.
След като си върна костюма,
той стана онова, което винаги е бил.
Завоевател.
Той разполага с оръжия и технологии,
за които не бихме могли и да сънуваме.
Той превърна затвора си в своя империя.
Години наред се борих срещу него,
бягах от него, крих се от него.
И тогава ме спасихте.
Върнахте ме у дома.
Но не го заслужавах.
Пуснах тук едно чудовище
и избягах.
Джанет, нямало е как да знаеш.
Съжалявам, че не ти казах.
Исках да забравя.
Исках само отново да съм твоя майка.
Съжалявам, че си преминала през това сама.
Но вече не си сама.
Ще го спрем заедно.
Той иска ядрото.
За да стигне до него, се нуждае от Пим-частици.
Щом държи Скот и Каси, значи има Пим-частици.
И преднина. - Именно.
Трябва да се махнем оттук. - Хоуп.
Той не бива да се измъкне.
Интересен човек си,
Скот Ланг.
Не знам кой си ти,
но направи голяма грешка.
Разбра ли?
Аз съм отмъстител.
Викнах другите отмъстители.
Ти си отмъстител?
Досега убивал ли съм те?
Какво?
Вече започват да ми се сливат.
Нали не си онзи с чука?
Не, той е Тор.
Често ни бъркат.
Заради телосложението. Кой си ти?
Само един човек,
изгубил много време.
Като теб.
Но можем да си помогнем взаимно.
МОДОК казва, че си добър крадец.
Да, той открадна нещо от мен.
Не говори в мое присъствие.
Джанет беше далеч по-полезна.
И ти ли я познаваш?
Всички тук ли познават Джанет?
Не ти ли е казала за мен?
Не се изненадвам.
Джанет открадна нещо от мен.
Пропускът ми за излизане оттук.
Само ти можеш да го откраднеш от нея.
И защо бих го направил?
Защото искаш да се махнеш оттук.
А аз трябва да се махна оттук.
Защото знам как ще свърши.
Кое как ще свърши?
Всичко.
Аз не живея по права линия.
С времето
става трудно
да не прескочиш до края.
Ако искаш да спреш онова, което иде,
а повярвай ми,
искаш,
аз съм единственият ти шанс.
Какво иде?
Аз.
Още много от мен.
Заточиха ме тук долу.
Страхуват се от мен.
Но аз мога да ви върна у дома.
Договорихме ли се?
Не мисля.
Татко!
Нека те улесня.
Ще ми донесеш каквото искам,
или ще убия дъщеря ти пред очите ти,
а после ще те накарам да го преживяваш
отново и отново,
докато не започнеш да ме молиш да те убия.
Ясно ли е?
Не го прави.
Аз обичам да бъда разбиран.
Татко.
Не го слушай.
Не!
Нека да поговорим.
Недей!
Трябва да го направиш.
Моля те.
Това е дъщеря ми. Моля те.
Да живее ли искаш, или да умре?
Моля те!
Мислиш, че лъжа ли?
На лъжец ли ти приличам?
Спри!
Татко! - Ще го направя.
Само я пусни.
Пусни я!
Намери си майстора,
Ант-мен.
Радвай се, че си ми нужен.
Да не си я докоснал повече.
Тогава ми дай каквото искам.
Къде е?
Какво е това?
Беше мултивселенско енергийно ядро.
Източник на енергия, който може да те отведе навсякъде.
Джанет го взриви.
Там ли е?
Това е то.
Трябва да стигнем центъра.
Полезна информация.
Трябва да се смалиш и да минеш през окото на бурята.
Вътре открий ядрото
и го смали.
Как изглежда?
Обикновено съм наясно какво крада.
Ще познаеш, щом го видиш.
Извади го оттам много бързо.
С престоя ти вътре умът ти ще се обърква все повече.
Побързай.
Татко!
Съжалявам.
Вината е изцяло моя.
Стига.
Недей.
Забърках голяма каша.
Каси.
Целият ми живот се дължи на кашите ми.
Единственото правилно нещо беше ти.
Татко!
Няма нищо.
Всичко е наред.
Обичам те, фъстък.
И аз те обичам.
Добре. Вътре съм.
Дарън, чуваш ли ме?
Дарън?
МОДОК, чуваш ли ме?
Какво?
Вътре съм. - Добре.
Сега какво да правя? Какъв е планът?
Да не умреш?
Много ми помогна, няма що.
Виждаш ли го?
Да, виждам го.
Отивам.
Какво?
Казах ти, Скот. Влизането е само началото.
Не си го казвал.
Защо виждам друго аз?
Не аз, ти си друго аз.
Ти се появи...
Защо виждам друго аз?
Виждаш възможността за друго ти.
Ти си във вероятностна буря.
Какво означава всичко това?
Не знаеш ли? - Откъде да знам?
Ти ме вкара тук.
Значи аз съм истинският?
Не съм го казал.
Какво? - Какво?
Чакай. - Какво?
Какво?
Какво е това място?
Това е вероятностна буря.
Всеки възможен избор съществува едновременно.
Какво казва той?
Какво казва? - В кутията на Шрьодингер си.
Ти си котката.
Няма логика. - Разбирам.
Никой да не мърда!
Защо да те слушаме? Дори не си истинският.
Какво? - Истински ли съм?
Истински ли съм? - Истински ли съм?
Аз съм истинският! - Какво?
Я стига, аз съм истинският.
Успокойте се.
Спокойно. Дишайте.
Ще намерим решение. Заедно.
Кой си ти?
Защо си облечен така?
Защото съм сладоледаджия.
Това е униформата ми.
Обикновени дрехи. Защо вие сте облечени така?
Стига!
Да го направим!
Всички ще умрем.
Чакайте.
Чакайте!
Не!
Не! Чакайте!
Засякох Скот.
Не се пречкай!
Мамо! Какво е това? - Какво правиш?
Не ги гледай. Те са вероятности.
Не си ти.
Скот, къде си?
Защо съм тук?
Спокойно. Този път ще стане.
Какво... Чакай, не. Спри.
Спри! Не! - Оставете на мен.
Оставете на мен!
Скот, къде си?
Скот!
Къде си, Скот?
Не мога да дишам. - Вратът ми.
Стига си ме ритал!
Гърбът ми! - Всички ще умрем!
Татко.
Върни се.
Татко...
ако ме чуваш...
Върни се. Само се върни.
Не се предавай. - Хайде.
Просто се върни още веднъж. - Хайде.
Нужни сме й. - Моля те.
Хайде. Тя се нуждае от нас. Да действаме заедно.
Вдигнете го! - Дръжте го!
Хайде.
Хайде, повдигнете го! - Да!
Държа те! Давай. - Това е.
Хайде! - Помогнете му!
Хайде, правим го за Каси! Давайте, момчета!
Всички заедно!
Какво правиш?
Как го правиш?
Ще ти кажа как.
Всички искаме едно и също.
Ще успея, Каси.
Давай, приятел.
Хайде, заедно!
Хайде!
По-близо.
Издигнете го!
Дръжте се, момчета.
Внимателно. Задръжте.
Задръжте. Така.
Хайде.
Какво?
Не. - Как е? Получи ли се?
Съжаляваме, приятел.
Не, не. - Не, не.
Хоуп, истинска ли си?
Истинска съм.
Давай тогава.
Готов ли си?
Готов.
Хайде.
Да махнем това нещо оттук.
Не. Чакай.
Той държи Каси.
Какво? - Скот.
Джанет. - Дай ми го.
Да вървим. - Не.
Той държи Каси.
Ще я спасим. Обещавам ви.
Но не може да му го дадеш.
Не бих й вярвал.
Джанет има навика...
да се отмята.
Здравей, бонбонче.
И така...
какво решаваш, Скот?
Виж ти.
И това ако не е старият ми ментор.
Здравей, Ханк.
Дарън?
Не очакваше да видиш старото си протеже.
Да му се не види.
Какво е станало с теб?
Аз съм върховното оръжие!
Трябва ли да го вземам?
Къде е дъщеря ми?
Скот.
Недей.
Имахме договорка.
Ще си е добре без теб.
Сбогом, Ханк.
Хенри.
Ти ме остави да умра тук.
Да видим какво става с тях.
Какво видя?
Миналия път не успяхме да поговорим за това.
Но все се чудех.
Като докосна ума ми...
Какво видя?
Едно чудовище,
което се мисли за бог.
Когато виждаш времето като мен,
не можеш да затвориш очи.
И ти единствен го виждаш?
Само аз виждам, че е нарушено.
Кой го наруши?
Аз.
Всяка моя версия.
Моите варианти.
Из цялата Мултивселена.
Играем си с времето като деца.
Но аз видях как свършва.
Видях техния хаос
да се разпростира из реалностите.
Сблъсъци на вселени.
Безкрайни колизии.
Видях Мултивселената.
Тя умираше.
Само заради тях.
Затова поех контрола.
Тоест, започнал си война.
Сега искаш да затриеш всяка вселена, която те заплашва.
Така правят чудовищата.
Така правят завоевателите.
Те изгарят разрушения свят.
И създават нов.
Ти не искаш да спасяваш нищо и никого.
Искаш отмъщение, защото са те победили.
Защото си изгубил.
Изгубих.
Нямаш представа какво изгубих.
Ще ги излича от времето
заради онова, което ми сториха.
Ще заличиш цели времеви линии.
Ще избиеш трилиони.
Де да имаше някакво значение.
Боже. Какво правя?
Какво?
Ханк!
Твоите мравки ли са?
От фермата?
Да, Скот, това са мравките ми.
Как ги намери тук?
След инцидента улавях странни сигнали.
Първо помислих, че е повреда.
Някакви смущения.
Какво е това?
Но не беше.
Бяха мравките.
През цялото време са опитваха да се свържат.
Явно са минали през някакво изкривяване на времето.
Изживели са хиляди години само в един ден,
като са разширили познанието, науката си,
постигнали са напредък, който не съм си представял.
Не ги открих аз.
Те ме намериха.
Казах ти, че са умни.
Вече строят съоръжения за технологична цивилизация тип 2.
Знам, че социализмът не е на почит,
но може да научим много от тези... - Татко.
Да, моите мравки са.
А мравките не се отказват.
Все едно кой е този.
Все едно какво може.
Ще си взема Каси.
Как да изравним силите си срещу Канг?
Имаме някои идеи.
Какви?
Един голям писател беше казал:
"Винаги има накъде да растеш."
Чел си книгата ми?
До последната думичка.
Хайде, на работа.
Чакай! Съжалявам!
Сигурно те стреснах.
Какво правиш тук?
Спасявам те.
Как?
Добър въпрос.
Това нещо има ли си ключ?
Или карта? Като в хотелите.
Сещаш ли се, нещо...
Проклятие!
Скок и удар.
Джентора.
Съжалявам, че ви навредих.
Как да помогна?
Леле.
Да им отвърнем.
Страхотна си.
Имаш ли план?
Планът беше да те спася.
Ти имаш ли план?
Свързваме се с онези, които могат да се бият.
После освобождаваме хората си
и минаваме в контранастъпление.
Имаш план. Как ще пратим съобщение?
Ела с мен.
Добре. Супер.
Тук долу изградих империя, Джанет.
И ще я взема със себе си.
Наистина трябваше да ме оставиш да си тръгна.
Историята не се пише.
Тя се кове.
Днес ще се възнесем.
От това укрепление ще отмъстя на онези, което ме заточиха.
Днес ще завладеем вечността.
И династията на Канг ще...
Ало? Това нещо работи ли?
Каси?
Не разбирам дали работи.
Добре. Май предаваме.
Ще ги задържа. Предай съобщението.
Мислех, че ти ще го предадеш.
Сега!
Вътре сме. Проникнахме в кулата.
С Джентора съм.
Той не е недосегаем.
Сигурно изглежда,
че е твърде късно,
че ние само губим.
Но семейството, което изгубих,
ме научи да се боря докрай.
Те биха сторили същото.
Трябва да се грижим за малкия.
Татко ме научи на това.
Когато е имало нужда от помощ,
той не е затворил очи.
И ние няма да го сторим.
Трябва да вървим!
Елате в кулата! Бийте се!
Знам, че сте чакали. Сега е моментът.
Той знае, че не може да убие всички.
Елате в...
Каси.
Засякох сигнала. Сигурно и майка ми е там.
Да вървим. - Аз ще карам.
Намери дъщерята на Ланг.
Убий я.
Да тръгваме!
Ако ще се биете, елате!
Свърши се, Каси.
Освободи останалите. Отивай!
Той ще ни види.
Да. Ще се погрижа за това.
Готови за излитане.
Баща ти не е тук, Каси.
Но едва ли си изненадана.
Канг!
Имахме договорка.
Ти взе дъщеря ми!
Да му се не види.
Голям е.
Ти ме излъга!
Дадената дума е закон.
Иначе сме нищо!
Свалете го.
Слушам.
Остави ги на мен.
Да, хайде!
Много са!
Скот! Не мога да ги удържа!
Дойдоха.
Само така, Каси!
Да!
Хайде! Да вървим!
Революция!
Унищожете всичко!
Бийте се!
Пази се! Залегни!
Какъв е кодът за моста?
Само през трупа ми.
1-8-1-4-7.
По дяволите!
Ще ти трябва.
Здрасти.
Това е нашият дом!
Да си го върнем!
Не!
Имам отвори.
Имам отвори!
Не знаех, че го може.
Канг!
Къде е тя?
Излитаме!
Какво е това?
Той се измъква.
Тая няма да я бъде.
Дръжте го далеч от пръстените.
Татко!
Татко, идвам!
Татко!
Няма къде да бягаш.
Дано да се получи.
Къде тръгна?
Давай.
Мислиш, че е свършило? Хайде де!
Дарън, престани
да се опитваш да бъдеш това нещо.
Не знам какво да бъда.
Кажи ми какво да бъда.
Не знам, но не бъди кретен.
Твърде късно е.
Погледни ме.
Такъв съм кретен.
Никога не е късно да спреш.
Трябва да го спрем.
Имам идея.
Готов ли си?
Едва ли.
Едно, две, три. Сега!
Татко!
Каси?
Огромна си.
Огромна съм.
Обичам те, фъстък.
И аз те обичам.
Много се гордея с теб.
Все едно прегръщам Годзила.
Знам. Усещането е страхотно.
Да, нали?
Умирам от глад.
Нормално.
Мога да омета всичко. - Да, знам.
Всъщност искам лайм. - Така ли?
Цитрус. Странно е, знам. - Цитрус.
Това е...
Към кулата!
Свърши се.
Още не го виждаш.
Никога не свършва.
Трябва да тръгваме. - Не.
Хайде. - Не!
Знам, но трябва да вървим.
Не! - Хайде.
Ти, кучи...
Господи. - Скот.
Хайде.
Мислите ли, че това е нещо ново за мен?
Знаете ли колко бунтове съм потушил?
Не, не.
Колко светове съм покорил?
Колко отмъстители съм убил?
Мислите, че ще ме победите?
Аз съм Канг!
А вие...
Вие си говорите с мравки.
Казвам се Дарън
и не съм кретен!
Простете, че закъснях.
Много мравки.
Това ти ли беше?
Беше права за мен, Каси.
Дарън.
Добре ли си?
По-скоро не.
Дарън? - Здравей, Хоуп.
Сменила си прическата.
Какво е станало?
Да. Не...
После ще ти разкажа.
Това беше...
Не знам какво да кажа.
Благодаря ти, Скот.
Винаги си ми бил като брат.
Така ли?
Наистина.
Поне умрях
като отмъстител.
Да.
Наистина. - Да.
Такъв си.
Днес стана какво ли не.
Хенри? - Джанет?
Мамо, къде си? - В кулата съм.
Мога да ни осигуря един шанс.
Но нямаме много време.
Ако искаме да си отидем...
трябва да тръгваме.
Ние ще довършим.
Благодаря ти.
Благодаря.
Хайде! Да вървим!
Добре. Успех!
Успех! Хайде.
Благодаря, приятел.
Ти успя.
Да си вървим у дома.
Къде е Скот?
Беше зад мен.
Трябваше да си затвориш очите.
Никога не съм го можел.
Няма да мръднеш оттук.
Искам да го запомниш.
Можеше да се прибереш.
Можеше да видиш пак дъщеря си.
Но реши, че можеш да победиш.
Не е нужно да побеждавам.
Стига и двамата да изгубим.
Татко!
Къде... Къде е тя? Да не би...
Не, тя е добре. - Къде е?
Добре е.
Всички са добре. - И тя ли?
Ти успя.
Успя.
Съжалявам. - Не.
Не ме пускай.
Недей.
Никога не ме пускай.
Тук съм.
Ти се върна.
Обичам те, Хоуп.
Обичам те, Скот.
Да си вървим у дома.
Да, у дома.
В живота ми няма логика.
Преди все се питах защо е така.
"Скот, ти спаси Квантовия свят със семейството си
и пи от същество без отвори.
Защо все ти се случват такива неща?
В това няма логика."
Но знаете ли какво?
Кой казва, че животът трябва да е логичен?
Рубин!
Ти си бръмбарът!
Бях в грешка. Да. Ти си онзи бръмбар.
Ти си човекът бръмбар.
Уголемяваш се и се смаляваш като бръмбар!
Вярно е. Това съм аз. Едно кафе, моля.
Дванайсет долара.
Дванайсет!
Питах се дали вече не съм приключил с това,
но както казва Каси, "винаги има на кого да помогнеш."
Заради теб се върнах от пенсия.
ЧЕСТИТ ОЖДЕН ДЕН, КАСИ
Леле.
Сам ли я направи?
Да. Иначе не ги правя аз. - Знам.
Тази ми е първата от 1997 г. насам.
Ти си истински творец.
Беше шеметно приключение.
Един ден те уволняват като сладоледаджия,
а на другия сразяваш пътуващ във времето космически крал.
Победихме го, нали?
Точно така стана.
За малко да се измъкне, но не успя.
Така мисля.
Той обаче каза, че се задава нещо лошо
и ако не се измъкне, всички ще умрат.
Значи ли това, че съм убил всички?
Да не би да причиних всеобща гибел?
Боже мой.
Да му се... Какво направих?
Какво направих?
Знаете ли, няма страшно.
Както казах, животът е нелогичен,
затова стига с тези въпроси, Скот.
Не му мисли толкова.
Изненада!
Честит рожден ден на теб!
Нямам рожден ден.
Знам. Имам да наваксвам.
Това е хубаво. Заедно сме.
Добре си.
Сигурно всичко е наред.
Канг е мъртъв. Ти успя.
Няма защо да се тревожиш.
Благодаря.
Честит нерожден ден, Каси.
АНТ-МЕН И ОСАТА КВАНТОМАНИЯ
Значи заточеникът е мъртъв.
Сигурен ли си?
Иначе нямаше да ви повикам.
Сигурно много те гризе, че не си го убил ти.
Никой от нас
не го уби.
Те го убиха.
Вече докосват Мултивселената.
Ако ги оставим,
те ще заграбят
всичко,
което сме изградили.
Да не губим повече време.
Закъсняхме.
Колко от нас повика?
Всички.
ПРЕВОД МИЛЕНА БОРИНОВА
Времето е всичко.
ВИКТОР ТАЙМЛИ
То оформя живота ни.
Но може би ние можем да оформяме...
него.
Това е той.
Какво? Ти го описа като нещо страховито.
Такъв е.
Канг ще се завърне