Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
53,4,3,2..
"E mama mea, femeia asta cu faţa netedă,
cu ochii negri, cu părul acoperit."
"De trei decenii, străbate drumurile ţării mele."
"Are grijă de copiii ei şi de copiii altora.”
"E dintr-o generaţie de astronauți născuţi pe Lună."
"Franţa a fost aleasă pentru ea, dar n-a acceptat-o."
"Republica nu e una, indivizibilă.”
"Mama e o diviziune şi eu sunt rămăşița ei."
Sunt cuvintele dv., Karim,
din cartea "Debarcarea".
Prima întrebare care-mi vine în minte,
o întrebare naivă, poate:
ce părere are mama dv. despre carte ?
Mama e o femele foarte pudică.
Nu obişnuieşte să-şi arate sentimentele.
Viaţa a învăţat-o că nu e bine să te afişezi.
Aşa spune.
Dar sper că e mândră.
De dv., da, fără îndoială.
Nu, nu numai.
Sper că e mândră de ea, de traseul ei,
de faptul că a ştiut să-şi asume povestea.
Vorbiţi despre traseul ei, şi vorbiţi bine,
mai ales despre întoarcerea în Algeria,
la moartea tatălui ei, a bunicului dv.
Au fost primii dv. paşi în ţara aceea.
Ce aţi descoperit acolo ?
"Karim D. în direct."
Mişcarea.
Mama a ajuns devreme la Bagnolet. Acolo m-am născut.
Aici, în Franţa,
am rămas blocaţi, şi geografic, şi social.
Acolo, am descoperit posibilitatea de a mă mişca.
Întrepătrundeţi această poveste cu o istorie a Franţei
văzută prin ochii imigranților.
"Periferia văzută din interior."
"Mi-a plăcut ce-ai spus. Voi citi cartea."
"O să-l supere pe bogătaşi.”
"Ai scormonit în muşuroi. Bravo!"
"E şi povestea noastră. Ai găsit cuvintele juste."
"Ne trebuie un scriitor pentru cronicile culturale."
"Te-ar interesa ?"
Sigur. Dar trebuie să-mi consult agenda.
Bineinţeles. Mai vorbim.
Cu plăcere ! Un selfie ?
Societatea noastră e pe ducă. "Debarcarea" o dovedeşte.
Furia ta e sănătoasă şi o descrii de minune.
Excelentă emisiune !
Karim D., succes total pe "France" Televisions.
- HKarimD, FCapstv. - Adaugă fmândrie.
"Debarcarea": ne trebuie cărţi ca asta.
O poveste mamă-fiu de o intensitate rară.
"Debarcarea": 223 de pagini de bucurie.
Mulţumim pentru "Debarcarea".
O privire asupra imigrației în Franţa.
Mai puternică decât un eseu.
"Debarcarea" ne face să înţelegem relele colonizării.
Vorbeşti pentru noi, Karim.
EXISTĂ O OARECARE POEZIE ÎN ZGOMOTUL MITRALIEREI
*AtentatParis KDaesh
Dragul meu Karim !
Am impresia că a durat trei ore !
Nu mai puteam !
Foarte viu, foarte la obiect.
- Serios ? - Da.
- Poftim. - Mulţumesc.
E magic !
Stai...
Zineb: "Am citit frumoasa carte a lui Karim D. şi am un singur vis:
să-mi mai fie oferită o dată."
O ador!
Ai văzut că hashtag-ul "KarimDebarcarea"
a ajuns în top 5?
Da. a ajuns în top 5?
Da.
Ne întrebam dacă vrei să-ţi promovezi cartea
pe canalul tău.
Nu e acelaşi public, dar e interesant.
- Nu ştiu... - Ba da!
Să aduci publicul tânăr spre carte... E interesant.
Să mă auto-promovez pe un canal care a fost creat cei oropsiți...
Nu e foarte elegant.
Nu...
Ai dreptate. E o idee proastă.
Trebuie să plecăm.
Ţi-am chemat o maşină.
- Te grăbeşti ? - Da.
- Nu urcați prea mulți. - Vino cu noi, dacă te temi.
Nu pot. Trebuie să mă ocup de fani.
E un Mercedes negru. Şoferul se numeşte Thierry.
- Cinci minute, - Bine.
- Grăbeşte-te. E important. - Mulţumesc. Salut!
Karim, te-am văzut la televizor. Eşti tare !
Ţine-o tot aşa! Te iubim!
Suntem mândri de tine !
Pe frate-meu toţi îl stimează ŞI echipa-l venerează
De aici şi până-n China, Jurnalişti îi ţin trena
Vor să-l vadă pe băiat Pe flăcăul minunat
Fă ce ştii să faci mai bine Toată Franţa e cu tine
-Cine e? - Karim !
Bună seara.
- Aţi fost în emisiune, nu ? - Da.
Prefaţă. Emisiunea Evei Louise.
Aţi scris o carte ?
Da, a apărut acum câteva săptămâni.
Eu nu prea citesc.
Am şi un Web TV.
Există filmări pe care le puteam vedea ?
Poate cel cu ministrul de Interne.
Ăia despre migranţi ? Tipul care-l insultă pe jurnalist ?
Eu sunt jurnalistul.
Nu!
- Aţi văzut ce cântec au scris ? - Da.
Taci, vorbeşti cu un ministru
Taci, vorbeşti cu un ministru francez.
Nu vin la petrecere diseară. Mâine mă văd cu profesorul.
Scuză-mă. Dau un telefon.
Eu sunt.
Ai fost foarte bun.
Calm, clar...
Eşti bun ! Mă bucur că te cunosc.
Da, înţeleg...
Îmi pare rău, dar nu ies astă-seară.
Hai ! Vino, te rog!
Am nevoie de tine.
O să fii foarte solicitat. Nu vreau să-mi petrec seara singură.
Prostii !
Te rog! Mi-ar face plăcere să vii.
Să văd cum faci pe cocoşul ?
Eu fac pe cocoşul ?
Nu, serios, sunt ocupată. Nu pot.
Bine, înţeleg.
- Vii mai târziu ? - Da.
- Te iubesc. - ŞI eu.
Pal
Am cel puţin 50 de amici care te urmăresc.
Serios ?
Eu nu prea am timp, Serios ?
Eu nu prea am timp,
dar poţi să scrii ceva despre viaţa mea.
Noaptea, sunt şofer de Uber, dar ziua îmi deschid o firmă.
- Ce faci ? - Fac bani, omule.
- Salut! Salut! Ce faci ?
- Bine, tu? - Bine.
- Salut! - Ce faci ?
Bravo!
Au vrut un înlocuitor şi l-au primit.
- Ai fost grozav ! - Bravo!
Uşurel ! Îl sufocaţi !
- Ai fost grozav ! - Bem ceva ?
- Ce frumos e ! - Ai fost foarte bun.
- Ce faci ? - Sunt obosit. A fost greu !
Nu ! Nu-ţi face griji. A fost grozav.
- Bei ceva? - Hai!
- Trebuie să plecăm ! - Am venit aici pentru tine !
Hai! Un pahar şi plecăm.
- Noroc ! - Veniţi şi voi, dacă vreţi.
Eu am o prezentare peste trei zile.
ŞI o să fii vedeta serii.
- O să mă enerveze. - Termină !
E geloasă ! Nu mai ieşi cu ea!
Ai luat tot ? O să întârziem.
- Vii după ? - Poate.
Ciao!
VACANŢĂ LAAUSCHWITZ MAI SUNT LOCURI ÎN TRENURI
evreii din Franţa preşedintele Franţei flaicitate
Uite-l!
Veniţi.
Sunteţi mulţumit ?
- Foarte. - Bravo!
Felicitări ! Emisiunea a fost foarte bună.
Mă bucur că v-a plăcut.
Veniţi să vă prezint.
Vă amintiţi de Claude ?
- Ne cunoaştem. - Incântat.
- Mulţumim pentru roman. - Mulţumesc.
Putem face o poză ?
- Cu plăcere. - Mulţumesc.
Mulţumesc mult şi bravo !
- Karim, vă las. - Pe curând !
- Mulţumesc. - Eu vă mulţumesc.
- Pentru ? - Marie-Pierre.
Marie-Pierre.
Mulţumesc. Bravo!
Nu e singurul. Apar multe lucruri.
De acord, dar Karim e deosebit.
Sunt de acord cu tine, dar concurenţa e mare.
Există lucruri interesante,
dar Karim face autoficţiune evitând narcisismul.
Pe mine, asta mă impresionează. ŞI ajunge la public.
- Mulţumesc, maestre. - Nu face mişto !
- Pe curând ! - Pe curând.
Vin Imediat.
Salut!
Ce faci ?
Bine. Tu?
Grozav!
- Bună, Gilles. - Karim... Ce mai faci ?
- Bine. Tu? - Bravo pentru emisiune.
Mulţumesc.
Sper că n-ai planificat vreo vacanţă. Va fi un turneu dificil. Mulţumesc.
Sper că n-ai planificat vreo vacanţă. Va fi un turneu dificil.
O să semnezi în librării ?
Începem cu Mollat, la Bordeaux... O să-ţi scrie Marle.
Să verifice cu Servane. Se cere un tiraj nou.
Mai scoatem 15 000. ŞI avem cereri din străinătate.
Deocamdată, Anglia, Germania, Italia.
- Evoluezi. Îţi dai seama ? - Nu.
O să fie bine, nu-ţi face griji.
MINISTRUL DE INTERNE POATE FI SODOMIZAT CU O BÂTĂ ?
*vinerândulfiecăruia, *violenţă poliţienească
Sunt acolo. O să-ţi arăt.
Vreau şi eu.
Bună seara.
- O cunoşti pe Tania Delcour ? - Sigur.
Sunt puţin impresionat.
- Nu exageraţi ! - O să încerc.
Dv. sunteţi Mântuitorul acestor oameni.
Meritaţi ! Cartea e foarte bună.
Mulţumesc.
Tania vrea să cumpere drepturile.
- Serios ? - Da.
Nu e o carte oarecare.
Pe mine m-a tulburat.
Scrisul e tranşant, precis...
Nu ştiu ce să spun.
M-ar încânta să cumpăraţi drepturile.
Am o propunere.
N-aţi vrea să regizați filmul ?
Nu sunt regizor.
N-aţi refuzat.
Nu?
Nu fac asemenea propuneri oricui.
Dar acum am o bănuială...
Cred că aţi adapta cartea mai bine decât oricine.
Nu ştiu... M-aţi luat pe nepregătite.
Nu ştiu dacă vreau să-mi adaptez propria carte
sau să caut o actriţă să joace rolul mamei.
Înţeleg.
Cred că e greu.
Haideţi să luăm prânzul împreună şi să discutăm.
Cu plăcere.
- Ţi-am trimis numărul. - Perfect.
L-am primit. Să nu amânăm. Ne vedem săptămâna asta ?
- Da. - Dacă vrea să vină şi Nicolas...
- Prânzim toţi trei. - Bine.
Bună seara !
- Ce faci ? - Bine, tu? Bună seara !
- Ce faci ? - Bine, tu?
Bine.
- Ne scuzaţi câteva secunde. - Sigur.
Venim repede.
Nu-mi plac petrecerile astea.
Ştii ce mi-a propus ?
-Ce? - Să-mi ecranizez cartea.
E bine!
Ce faci ? Grozav !
Să sărbătorim.
- N-am uitat! - Sper!
Gata!
Pune-l un filtru.
"Debarcarea", curând în cinematografe.
Hai să dansăm !
Clio Balan.
- Ştiu cine sunteţi. -Da?
Îmi vorbeşti cu "dv." ?
- Nu neapărat. - NU...
E elegant, dar nu e util.
Aşadar ?
Dacă mi-ai fi spus acum zece ani
c-o să vin la o asemenea petrecere, aş fi plâns.
Nu pot să scap de zâmbetul ăsta tâmp.
Nu ai de ce zâmbi.
Serios !
Unde suntem ? Cee asta?
O editură sau un club ?
Care-i rolul nostru în toate astea ?
E adevărat, e cam exagerat.
Da. Nu te lăsa păcălit, da ?
Da.
Mi-a plăcut mult cartea ta.
- ŞI mie, cartea ta. -Da?
Fereşte-te de ei.
De cine ?
Deei. Ăştia, ceilalți...
Ne-ar prefera morţi.
Pe scriitori, îi preferă morţi.
Hai!
- La treabă ! - Da.
Profită !
Salut!
KARIM D = ARTHUR RAMBO CITIŢI-I MESAJELE ORIBILE
antisemitism homofobie ftrasism
NU MAI ÎNȚELEG:
CINE CONDUCE LUMEA, EVREII SAU PEDERAŞTII ?
12 DE FECIOARE PENTRU FRAŢII KOUACHI.
PERIFERII SUPRAPOPULATE: SE IMPUNE UN VIRUS.
EVREI = $$$$ = RAHAT
GAYPRIDE, MAI MULTĂ SIDA, MAI PUŢINI PEDERAŞTI
GARDEN-PARTY LA ELYSEE: ÎMI VINE SĂ PROVOC UN MĂCEL
ISRAEL - PALESTINA: 12 MORŢI LA 2. CINE E ARBITRUL ?
KARIM, PUTEM RÂDE DE ORICE ?
PRIN VOCEALUI KARIMD. VORBESC JIHADIŞTII
KARIMD., SINUCIDE-TE, TE ROG.
KARIM D., DISPARI IMEDIAT.
KARIM, NU MAI VORBI ÎN NUMELE MEU.
- L-ai văzut pe Rachid ? - Nu.
Nu sunt doar tweet-uri !
- Sunt transmise peste tot. - Nu exagerezi ?
Nu. N-o să-ţi dea pace.
Nu înțeleg !
Mesajele astea sunt în istoricul meu.
Îți dai seama ce ai scris ?
Adică ?
Mesajele astea sunt oribile.
Oribile ? Le ştiai !
- Te amuzau. Mă urmăreai. - Nu asta e ideea.
Nu mă interesează reţelele sociale şi pe astea nu le-am citit.
Poftim ?
Vorbeşti serios ?
- Țl-am spus să ştergi tot. - Deci le-ai citit.
Nu asta contează !
Nu eu am scris mesajele astea.
Dar le-ai postat
şi le-ai spus oamenilor să mă urmărească.
Am înţeles.
Luaţi loc, Karim.
SUNT BIN LADEN atentate, Acaricaturi
Nu înţeleg. Nu vă numiţi Karim D. ?
Da, dar am scris mesajele sub pseudonimul Arthur Rambo.
Era umor.
Generaţia mea înţelege perfect. Nu este nicio problemă.
Generaţia dv. ?
Vă înşelați, Karim.
Denunţaţi ceea ce faceţi.
E nepotrivit. E o prostie.
Am peste 200 000 de abonaţi şi nimeni nu mi-a spus nimic.
Întrebarea e ce credeţi dv., Louise.
Nu cred nimic.
Dar conduc o editură şi v-aţi torpilat vânzările.
- Deci vorbim despre bani. - Poftim ?
Sunteţi foarte nedrept, Karim, şi foarte lipsit de respect.
Scuzaţi-mă, n-am vrut să spun asta.
GAYPRIDE = Z00 *nolbărbații, Asida, fambuteiaj
SOLDURI LA HYPERCASHER, TREBUIE SĂ ÎNCETEZE!
Cred că suntem toţi foarte nervoşi.
LEGEA PRIVIND VĂLUL: PE UNELE FEMEI, BURKA E MULATĂ
Loic..
Credeţi că pot învinui editura în acest caz ?
Nu e niciun caz!
Nu, editura nu riscă nimic.
N-are legătură cu publicarea acestei cărţi,
În care nu apare aşa Ceva.
ŞI nimeni n-a ştiut, evident.
ŞI pentru Karim ?
Am rezerve. Vor fi plângeri.
Dar nu cred că va fi sancţionat.
Nu contează sancţiunile. Trebuie să limităm efectele.
Da. ŞI aici voiam să ajung.
Un lucru e sigur: va face vâlvă. Vor vrea să-l audă pe Karim.
Nu, Nicolas. Ştiţi că eu nu lucrez aşa.
Am publicat o carte despre problema imigrației în Franţa,
care acuză cu violenţă responsabilii politici
şi autorul ei se comportă ca un extremist.
Da, se va vorbi despre Karim, e sigur,
dar nu vă faceţi iluzii: nimeni nu va mai vorbi despre carte.
Ce avem, Gilles ?
30 000 de exemplare pe rafturi, plus 15 000, în urma emisiunii,
plus încă un tiraj în aşteptare.
- Vă daţi seama ce pierdem ? - Am înţeles !
Sper!
Karim a creat un personaj bolnav, care face comentarii oribile,
în cel mai rău loc.
În afară de faptul că nu e singurul care o face, în cel mai rău loc.
În afară de faptul că nu e singurul care o face,
Karim rămâne un autor tânăr şi foarte talentat.
ŞI provocarea e la modă.
France Info îl vrea pe Karim la matinal.
Incepe !
Trebuie s-o considerăm o oportunitate Incepe !
Trebuie s-o considerăm o oportunitate
şi să-l trimitem pe Karim peste tot, cu un discurs solid.
Sigur! O să merg la matinal.
N-am de ce să mă ascund. Pot să explic. Ştiu ce să spun.
Am scris două cărţi.
N-o să le anihileze nişte mesaje tâmpite.
A fost o experiență literară, artistică...
Asta trebuie să spunem.
Prin mine, se exprimă tinerii.
Aşa vedeţi dv. tinerii ?
De când trebuie arta să fie politicoasă, amabilă ?
Sunt gata să spun asta!
ŞI avem motive de bucurie.
Mesajele mele Îşi ating, în sfârşit, scopul.
În seara asta, Arthur Rambo a murit.
Arthur Rambo a murit În seara asta.
Era timpul.
Aştepta asta de mult.
*KarimD, fnoaptenebună.
Bun...
Se va crea vâlvă în jurul lui Karim.
Poate că nu asta ne-am dorit, dar pot să mă împac cu gândul.
Putem vorbi şi despre libertatea de expresie.
Mai aveţi nevoie de mine, Louise ?
Ar trebui să verificați conţinutul mesajelor.
Dacă facem promovarea,
e ca şi cum am sprijini ororile astea.
Nu vă faceţi iluzii.
Nu înseamnă că librarii ne vor urma.
Bine...
Deocamdată, oprim noul tiraj.
Înţeleg... Oprim tot.
Până vedem reacțiile.
- Am scris ceva. - Spune !
Editura Blossiere a luat notă
de mesajele pline de ură scrise de Karim D.
sub pseudonimul Arthur Rambo.
În ciuda ataşamentului nostru faţă de opera lui Karim D.,
ne desolidarizăm de aceste mesaje şocante,
pe care le condamnăm ferm.
Nu avem de ales, Karim. Trebuie să putem reacţiona.
Pot să scriu ceva pentru tine.
Cred că pot să mă apăr singur !
Rachid, unde eşti ? Trebuie să vorbim.
Sună-mă, te rog.
Karim !
Te duc undeva ?
Vreau să merg puţin pe jos.
- Eşti sigur ? - Da.
Îţi las numărul meu. Dacă ai nevoie, sună-mă.
Mulţumesc.
Nu renunţa! Sunt doar vorbe.
KARIM D: SENZAŢIA CĂ M-A TRĂDAT UN PRIETEN
KARIM D., DISPARI IMEDIAT !
SĂ-ŢI DECAPITEZE TOATĂ FAMILIA, PORCULE!
"DEBARCARE" RIMEAZĂ CU ANULARE, NU ?
KARIM D. DEMASCAT,
ISLAMO-STÂNGISMUL ÎŞI ARATĂ CHIPUL
Nicolas, au spus ceva când am plecat ?
Crezi că se va întâmpla ceva ?
Sună-mă, te rog.
Rachid...
Am plecat de la petrecere. Unde eşti ?
Mă duc la Aya. Ne întâlnim acolo. Se întâmplă o nebunie.
Sună-mă !
E foarte dezamăgitor, dragă Karim.
Să treacă furtuna şi să vorbim despre film după aceea.
ENERGII REGENERABILE: SĂ ARDEM PEDERAŞTII
AŢI FOST PREVENIŢI:
SĂ RÂZI DE PROFET DĂUNEAZĂ GRAV SĂNĂTĂȚII
BĂIEŢI, CURTAŢI GRASELE: ELE N-O SĂ FACĂ PLÂNGERE
- Ce se întâmplă ? - Nu ştiu.
Au luat-o razna.
Salut!
Am decis să mergem la petrecerea lui Thomas.
Credeam că stăm aici.
- N-aveai treabă ? - Nu.
Ba da, dar am chef să dansez.
Rachid nu e aici ?
Attrecut un minut. Poate-l găsim acolo.
Hai să bem sticla.
Eu nu cred că vin. Sunt obosit.
Hai ! O să-ţi facă bine.
- Îmi dai şi mie ? - Sigur.
Mulţumesc, Driss.
Mulţumesc.
- Karim, îl cunoşti pe Yann ? - Nu.
- El a scris "Chinezii fără griji”. - Banda desenată ?
Am răsfoit-o. Vreau s-o citesc.
O să-ţi placă. E o nebunie !
Aya, vino puţin, te rog.
Te-au contactat jurnaliştii ?
Evident.
Îmi închipui că sunt foarte agitaţi.
- Îți dai seama! - ŞI? O să vorbeşti ?
- Matinalul France Info. - Nu face asta!
-De ce? - Nu ştiu. Ar trebui s-o laşi baltă.
E un asasinat!
Tot postez chestii, te apăr...
E nevoie de imaginaţie !
- Pentru ce ? - Pentru a te apăra.
N-am vrut să fiu agresiv, dar...
Mi-e greu să nu spun nimic.
- Nu e stilul meu. - Perfect ! E momentul potrivit !
Spune ce gândeşti. Te ascultăm.
E foarte simplu.
Mesajele tale mi se par insuportabile.
Deci nu înţelegi umorul.
Nu e singurul care nu-l înţelege. Ai văzut tweet-urile fasciştilor ?
Nu sunt singurii care nu înţeleg !
Nu asta am vrut să spun. Nici eu nu sunt de acord.
E adevărat, Karim. Pe Internet, nu te cunoaşte nimeni.
Noi ştim ce gândeşti, dar ceilalți ce să facă ?
Nu ştiu... "Arthur Rambo", pseudonimul ăla ridicol.
Cărţile, militantismul, canalul meu TV...
Nu pot să încline balanţa ?
Dai şi manual de instrucţiuni ?
Termină !
Crezi că toată lumea te cunoaşte,
că eşti atât de curat încât nimeni nu s-ar putea înşela ?
- Terminaţi ! Toţi ştiaţi mesajele. - Nu asta e problema.
Ba da! ŞI acum, vă spălaţi pe mâini.
Pe mine nu mă împiedică să te apăr, totuşi.
- "Totuşi" ? - Da, totuşi.
Toate mesajele despre Charlie, despre terorişti,
despre evrei, despre pederaşti...
Recunoaşte că sunt dure !
Da, sunt dure.
Nici nu ştiu ce să-ţi răspund.
Sunt sigur că pe unele le-am scris împreună.
Acum mă lingează şi voi priviţi de pe margine.
Nu poţi să aperi aşa ceva !
Încetează, Yann. Vorbeşti serios ?
Cee ăsta, un tribunal ?
N-a fost acuzat de nimic.
Povestea nu s-a încheiat. Nu m-ar mira să apară plângeri.
Ţi-ar conveni !
Mă preferi la periferie şi ai găsit soluţia !
Încetează, eşti ridicol.
ŞI ştiu că loculeşti la trei staţii de mine !
Sunt trei staţii care contează.
Nu vedeţi ce se întâmplă ? Nu sunteţi aşa naivi !
Încetează ! Ce e discursul ăsta ?
Dacă te ascultăm, suntem fascişti
şi tu, noul gânditor modern ?
Vrei să-ţi arăt ce-ai spus ?
Aceste mesaje vor să spună ceva, au un sens, un conţinut...
Da, au un conţinut care trebuia să fie dezgustător.
Arthur Rambo e un golan.
Avem în comun doar furia. Asta-mi asum !
Nu pot să cred că nu înţelegeţi.
Priviţi cine distribuie mesajele.
"O să ajungi la pârnaie. Mai bine sinucide-te."
*parizienitâmpiți, tmoartearabilor *ghilotină
"Stânga inteligentă vă admiră."
Liberation, Lemonde, Mediapart
"O să-l dăm porc maică-tii.” *inchideţigranițele
Nu vă ajunge ?
Sigur e o capcană, dar nu vreau să aleg între fascişti
şi susţinerea absurdă faţă de violenţa ta.
ŞI confortul meu burghez n-are nicio legătură.
Bine. Mulţumesc.
- Karim ! Lasă-l... - E în regulă. Vă aştept afară.
Vino!
Rachid, ce faci ? Te-am tot sunat. De ce nu răspunzi ?
Nu te apropia de mine.
Stai ! Ce faci ?
Ce vrei să fac ?
Nu vorbeşti serios !
Da, dar... Ai dat-o în bară rău, omule.
Cee? Ţi-e frică pentru emisiunea ta ?
- Nu te-am avertizat ? - Nu.
Nu ţi-am spus să termini cu prostiile ?
- Am înţeles ! - Te ajut, Rachid ?
Nu e nevoie.
Stai ! Vino puţin !
Am devenit nefrecventabil ?
Nu mai vreau să fim văzuţi împreună.
Înțelegi ?
Nu vreau să mă asocieze cu tine.
Nu vrei să faci valuri ?
Da, Karim! Trebuie să ţin capul jos.
Nu vezi ce fragili suntem ?
Eşti paranoic !
Nu fi naiv! Nu e momentul.
Tu ţi-ai şters tweet-urile ?
Nu amesteca lucrurile. Nu era acelaşi lucru.
Mesajele lui Karim D mă fac să plâng. Deziluzie.
Eşti mort, Karim.
Arthur Rambo vă amuza ? Ce proşti!
Bestia n-a murit. Mesajele lui Karim D o dovedesc.
Păcat! Cartea era frumoasă.
Câţi urmăresc aceste orori ?
Umorul râu şi prost nu suportă mediocritatea.
Nu renunţa, Karim. Suntem cu tine.
Dacă nu e incitare la ură...
Du-te înapoi în Algeria. Asta meriți.
Greşeală de tinereţe ? Cine o să creadă ?
A mers bine ?
Da.
La Ajaccio e o vreme primăvăratică.
Aici France Info. E 7:30.
"Evreii trebuie gătiţi în mediu” sau "Caucazieni, spânzuraţi-vă.”
Sunt cuvintele lui Arthur Rambo, alias Karim D., scriitor şi blogger,
care, în cărţile şi canalul lui TV, privea cu alţi ochi periferia.
Sute de tweet-uri ca acesta au fost descoperite azi-noapte.
Karim-Arthur pare antisemit, rasist, homofob...
L-am invitat de curând, să vorbim despre cartea lui.
l-am propus să se întoarcă azi, pentru a explica, şi a acceptat.
Încă îl aşteptăm.
Nu pare a fi un om curajos. Judecaţi singuri.
Între timp, am discutat cu psihanalista Sonia Boukra,
ca să decriptăm situaţia.
Karim, e o nebunie.
Te rog, spune-mi că nu le-ai scris tu.
Nu înţeleg nimic. Trebuie să-mi explici.
Era provocare.
E un personaj.
Nu te mai ascunde !
Nu trebuie să mă justific față de tine, Lea.
Tu mă cunoşti. Ştii că nu cred asta.
Nu ştiu.
Nu ştiu dacă te cunosc.
De ce ai scris chestiile astea ?
Ce e porcăria asta despre care nu vorbeşti niciodată ?
Cum pot coexista toate astea în acelaşi creier ?
Fir-ar să fie !
Când ţi-am citit cartea, am plâns.
Asta contează.
Tweet-urile, dacă nu le citeşti, nu există.
ŞI tu nici nu eşti pe Twitter.
De ce nu mi-ai spus ?
De fapt, fugi.
Fugi tot timpul.
Nu fug. Sunt aici. Am venit să-ţi spun.
Nu eşti aici.
Nu eşti aici, cu adevărat.
Nu e frumos să spui asta.
Nu vreau să te mai împart.
Vreau să-l părăseşti pe Guillaume şi să fim împreună cu adevărat.
Încetează, Karim. Nu amesteca lucrurile.
Am nevoie de tine !
Sunt singur.
Mă doare !
E cineva ?
Mo, eşti aici ?
Ce faci aici ?
Poftim ?
Pleacă, te rog.
Ce te-a apucat ?
Nu ştii ?
Tweet-urile tale !
Nu credeai c-o să ne afecteze şi pe noi ?
Nu începe şi tu, Mo!
Cum să nu încep ?
Ce ar trebui să fac ?
Spune-mi, Karim !
Nu ştiu...
Îți dai seama ce ne-ai făcut ?
Ne străduim să schimbăm percepţia oamenilor.
Nu putem să scriem aşa ceva !
Vezi toate astea ? S-a terminat!
Cei 200 000 de abonați... S-au dus !
Nopțile petrecute căutând subiecte... S-au terminat !
Ai stricat tot.
Karim, nu înţelegi ?
Eşti terminat. ŞI noi, odată cu tine.
Nu aveţi nevoie de mine ca să funcţionați.
Tueşti şeful, nu ?
Da, evident.
Dar oamenii nu urmăresc filmările pentru mutra mea.
Pe tine vor să te vadă. Ştii foarte bine !
Am înţeles.
Voi sunteţi ireproşabili şi eu sunt lupul cel râu.
Taci din gură!
Am dreptul să nu fiu băiatul drăguţ, ireproşabil !
ŞI eu voiam să-i dau dracului pe nemernicii care mă agresau !
Gata!
Las-o baltă ! Nu te-am văzut pe-aici de luni bune.
Recunoaşte, ţi-a plăcut să fii adorat.
Eşti invidios.
Da, sunt invidios.
Evident!
Ne-ai comparat vieţile ?
Ai avut tot. Ţi-au dat tot.
Cărţi, TV, radio...
Nu e normal să fim invidioşi ?
La dracu' !
Nu pot să cred!
Ce cauţi aici ?
Mă enervaţi !
Dacă vreţi să dispar, spuneţi-mi !
- Nu e asta. - Ba da!
Nu înţelegi, Karim ?
Nu vezi că ne-ai trădat ?
Te-ai gândit numai la tine !
Nu puteai să ştergi tot ?
Serios, ce te costa să le ştergi ?
Pleacă! Avem de închis o afacere !
Lasă dramatismul !
N-ai înţeles.
N-oi putem să facem ce vrem, dar cine o să ne urmărească ?
Nu mai avem legitimitate !
Înotăm în rahatul tău ! Ne-ai omorât, Karim !
Du-te acasă şi fă ce vrei.
Noi o să încercăm să supravieţuim.
- Bună ziua, Karim. - Bună ziua.
- Eşti aici ? - Te-ai întors deja ?
Ai dormit ?
Nu, n-ai dormit.
Îţi las camera...
Trebuie să plec. Sunt în întârziere.
Nu ne pasă de toate astea. Nu-ţi bate capul.
Sunt nişte tâmpiţi !
Ai vorbit cu mama ?
Nu, dar... Se va speria.
Gata! Nu facem mutra asta !
- Salut! - Pa!
Karim D., mesajele lui pline de ură deranjează
Karim D.: povestea unui naufragiu
Karim D. încarnează schisma culturală a unei generaţii
Cine e Karim D.?
Nico, vorbeşte clar. Cerisc ?
Nu putem şti.
O amendă ? Un proces ? Inchisoare ?
Nu ştiu.
Louise mi-a dat numele avocatului ei.
Ce face cu cartea ?
Aici... nimeni nu riscă să continue promovarea.
Despre ce risc vorbeşti ?
Louise vrea să se desolidarizeze, ca să nu afecteze editura.
Ceea ce e de înțeles.
E cum vă convine vouă.
Nu ne convine, Karim.
Eu m-am străduit să public cartea.
O ador! Am creat-o împreună cu tine.
Nu fi nedrept.
Louise n-are de ales.
O presează şi autorii editurii.
Mă folosiţi şi mă aruncaţi.
- Karim, există o logică. -Da?
Chiar dacă noi am trece peste, ar trebui să convingem librarii.
Dar cine ar vrea să-ţi cumpere cartea ?
Nimeni. Imi pare rău.
Dar o să uite.
Cel mai bine ar fi să suni avocatul.
E Claude Mercadier.
Claude Mercadier ? E avocatul teroriştilor !
Da, e o somitate.
Nu sunt terorist !
Ascultă, Karim...
Nu-ţi bate capul.
Ne gândim la tine.
Nu ştiam că vii să mănânci acasă.
Nu trebuia.
Dar am venit să vorbim, Karim.
Azi, la serviciu, s-a vorbit doar despre tine.
N-am ştiut unde să mă ascund.
- Nu-l nimic, o să treacă. - Nu e nimic.
Trebuie să-mi explici, Karim. Despre ce e vorba ?
De ce a trebuit să scrii asta ?
Mă îmbrac şi vin, bine ?
M-a sunat şi unchiul tău.
Profesorul a lovit din nou ?
Nu vorbi aşa despre unchiul tău.
Ce ştie el ? Ce înţelege ?
ŞI el stă mereu pe Internet.
Citeşte toate ziarele din Franţa şi din Algeria.
Ştie tot, Karim.
ŞI el mi-a spus că nu e bine ce-ai scris.
Termină, mamă ! Nu poţi să înţelegi.
Dacă-mi explici, pot să înţeleg.
Îţi promit că mâine o să se uite.
Contează cartea. Cartea o să rămână.
E din cauza cărţii ?
Nu! Cartea le place tuturor !
Poţi să fil mândră.
Da, dar cartea ta...
Sunt eu.
E povestea mea.
Spui lucruri pe care nu le ştia nimeni.
M-ai pus în poveste, Karim.
ŞI acum, când îţi cer explicaţii,
mă tratezi ca pe-o tâmpită
care n-ar putea să înţeleagă.
Salut!
Îţi aduc de mâncare.
Bine...
Ce s-a întâmplat ?
Parcă ar fi murit cineva !
Există lucruri mai grave !
Nu te băga, Farid.
Sunt doar tweet-uri ! Nu e nimic serios !
Da, sunt mesaje pe care le citeşte toată lumea.
ŞI toată lumea vorbeşte rău despre fratele tău.
ŞI ce ?
Nu mai suport!
Gata!
Noi n-am făcut vâlvă. Gata!
Noi n-am făcut vâlvă.
N-am avut probleme cu nimeni.
Nici în cartier, nici cu vecinii.
ŞI când mă enervează şeful meu, spun mereu: "Da, bine, domnule."
Cee asta?
De ce, Karim ?
De ce trebuie să atragi atenţia asupra ta ?
Ce te deranjează, mamă ? Ţi-e ruşine ?
Ţi-e ruşine pentru că fiul tău reuşeşte ?
Când unul din cartierul ăsta reuşeşte,
vouă vă e ruşine ?
- Mai încet. - Dar îl e ruşine!
Nu, nu mi-e ruşine !
Sunt mândră de fiul meu ! Sunt mândră de voi!
Dar Karim...
Nu eu te-am învățat să gândeşti aşa.
Nu-ţi face griji. Ai încredere în mine.
Noi nu gândim aşa.
Ce familie e asta ? Nu eşti obligat să mergi pe brânci, frate !
Taci şi mănâncă-ţi pastele.
- Alo? - Sunt Frederique.
Mulţumesc că aţi venit aşa repede.
Unde sunteţi ?
Te văd. E blocul C.
Sună şi-ţi deschid.
Le cer scuze tuturor persoanelor care au fost şocate de mesajele
pe care le-am postat sub pseudonimul Arthur Rambo
şi care nu reflectă ceea ce gândesc.
Personajul pe care l-am creat când aveam 16 ani
nu avea limite.
Îmi pare rău că am rănit oameni.
A fost un geamăn malefic. N-am fost eu.
A fost bine ?
Tale. Ce anume ?
Chestia cu geamănul malefic. Nu e cam mult ?
Doctorul Jekyll şi Mr. Hyde...
Poate e cam tras de păr.
O refacem.
Merge!
Încadratură.
Stai ! Poţi să tai, te rog?
Poate sunt scuzele, nu?
Ce e cu scuzele ?
Dacă-mi cer scuze, ce înseamnă ?
Că am gândit ce-am scris ?
Dacă nu-mi cer scuze, vor spune că sunt un monstru.
Nu ştiu... Din păcate, nu te pot ajuta.
Hotărăşte singur.
Fir-ar să fie ! Ce fac ?
Dă-i drumul.
Merge şi... încadratură.
Înainte de toate, aş vrea să le cer scuze
tuturor celor care au fost şocaţi de mesajele
pe care le-am postat în ultimii cinci ani
sub pseudonimul Arthur Rambo.
Acest personaj a fost provocator
şi îmi pare rău că am rănit oameni.
Spuneţi că aceste tweet-uri nu reflectă ceea ce gândiţi.
Explicaţi-ne.
Nu, a fost un delir, o modalitate de a explora limitele,
pentru a vedea cum reacţionează oamenii.
Îi insultam pe fascişti care mă aplaudau
şi asta crea o dezbatere care mi se părea interesantă.
Da, am fost depăşit.
Poate că am mers prea departe, uneori.
Da...
Vă sunt reproşate mai ales mesajele antisemite.
Le-au reţinut pe acelea, dintre zeci de mii.
Dacă recitiţi tweet-urile lui Arthur Rambo,
veţi vedea că dădea în toată lumea, în pitici, în graşi, în femei...
Există şi tweet-uri anti-musulmane.
Sunt mai puţine, totuşi.
Da, poate.
Da...
Acum, îmi dau seama...
Poate a fost mai simplu, când era vorba despre evrei.
Tale.
Karim !
Îți dai seama ce ai spus ?
Da, ştiu, e...
E teribil s-o spun aşa, dar... e adevărat.
Vrei să păstrez ?
Nu ştiu. Fă ce vrei. Am spus-o.
În acest caz, merită o explicaţie.
Ce vrei să explic ?
Cu cât era mai rău, cu atât eram mai urmărit.
Şi-i amuza pe toţi.
De ce scriaţi toate astea ?
Ce înseamnă pentru dv. ?
Nimic.
Poate că nu e de ajuns.
Mai multe like-uri, mai mulţi urmăritori...
Oameni care te bat pe umăr şi-ţi spun că s-au amuzat...
Trebuia să fiu tot mai violent,
să merg mai departe...
Cred că personajul o cerea.
Ce voiaţi ?
Aşteptam să fiu oprit.
Nu ştiu... Căutam o limită, cred.
Dar nimeni n-a făcut nimic.
Până azi.
Da, până azi.
Pentru cine scriaţi ?
Pentru prieteni.
Era ca un teren de joacă.
Când am început să scriu,
era un cerc restrâns şi trebuia să-mi merit locul.
Cine era mai violent, cine era mai amuzant...
Acest mod de comunicare era mai mult o dependență
sau un mijloc de exprimare ?
Când ai 16 ani
şi-i trimiţi mesaje de iubire Rihannei,
crezi că-ţi va răspunde ?
Pentru mine, toate astea nu există.
Aceste mesaje nu există.
Au fost cuvinte
pe care le arunci
şi care dispar în spaţiu,
care ne scapă...
Se îndepărtează de noi şi plutesc.
Simţim multă furie în dv.
Aceste tweet-uri erau o modalitate de a o exprima ?
Da, poate.
Furia există,
fără îndoială.
Nu caut scuze sociologice,
dar am impresia că generaţia mea e într-o cursă continuă.
Twitter e o cursă ca oricare alta.
Ne permite să trăim, să existăm.
Tweetingul e ca respirația:
un tweet, o respirație, un tweet, o respiraţie...
- Bună seara. - Bună seara.
- Vă deranjez ? - Nu. Intră.
Scriam.
Am primit mesaje de la jurnalişti.
O să le răspundeţi ?
Nu cred că am ceva de spus.
Sunteţi supărată pe mine ?
Nu, dar n-am nimic de spus.
Nu credeţi nimic ?
Ba da. Cred că înveţi.
Am dat-o în bară rău de tot!
Îmi pare rău. Sunt epuizat.
- Bea. - Mulţumesc.
Ar trebui să te apuci.
Mulţumesc.
Karim, aşa e viaţa. Aşa e legea.
La treabă!
- La revedere ! - La revedere.
Îl cunoaşteţi ? Îl vedeţi pe aici ?
- Da, locuieşte acolo. -Da?
- E prieten cu fratele meu. - ŞI e foarte drăguţ!
Ştiţi cine e el ? E fratele mai mic al lui Karim.
Hai, vorbeşte !
Serios ? Chiar eşti frăţiorul lui Karim ?
Da.
Ce crezi despre ce face în clipa de faţă ?
Karim e singurul care face ceva pentru noi.
Face filmările cu noi, face tot cu noi.
- Numai el vorbeşte despre noi. - ŞI despre tweet-uri ce credeţi ?
- Sunteţi de acord ? - Numai asta vă interesează !
Nu e tot ce mă interesează,
dar, de exemplu, ce a scris despre evrei...
Ceevrel? Despre ce vorbeşti ?
Ce faci ?
Gata! Uită ce ai înregistrat ! Ce faci ?
Gata! Uită ce ai înregistrat !
N-am forţat pe nimeni.
Sunt nişte puşti. Nu vezi ? Idiotule !
ŞI voi tăceţi ! Unde vă credeţi ?
Vă folosiţi vreodată creierul ?
ŞI tu... Cum poţi să fii aşa prost ?
Ce ai, Karim ?
Tu! Nu glumesc cu tine !
- Îţi sparg aparatul ! - Țal !
Farid !
Lasă-mă !
Te apăr, toţi te apărăm
şi tu mă faci tâmpit în faţa camerelor şi a amicilor mei ?
Te fac tâmpit pentru că vorbeşti tâmpenii.
Te-ai auzit ? N-ai înţeles nimic ?
De fapt, ai râs de noi când ai scris mesajele !
Hai, spune-o !
- Calmează-te. - Lasă-mă în pace !
Eşti prea plin de tine !
Mă doare să văd că negi tot ce ai scris !
Ce faci cu cei 200 000 de urmăritori ?
Îi arunci la gunoi ?
Am citit tot ce ai scris. Am citit tot !
Are logică.
Ne interesează ! Ne face să gândim !
Când îţi citeam tweet-urile sau Îţi urmăream filmele,
ştiam de ce urâm.
De fapt, Arthur Rambo suntem noi !
Farid, Arthur Rambo nu există !
Vino!
Mă enervezi, Karim ! Vino!
Mă enervezi, Karim !
Încerci să mă îmbrobodeşti !
De ce ai spus că arabii nu sunt trataţi ca francezii ?
Tu ai spus-o! Nu mint!
Evreii!
Sunt tratați la fel ca noi, în cartiere ?
Care "noi"?
Farid, amesteci lucrurile.
Despre Palestina...
Când spuneai că fac acelaşi lucru acolo...
ŞI despre Charlie ? Tu ai spus-o!
Doar n-o să spui contrariul !
Au abuzat, cu Profetul ! Au căutat-o cu lumânarea!
Despre ce Profet vorbeşti ? De când îl aperi pe Profet ?
Nu suntem respectaţi ca francezii. Nu poţi să spui contrariul.
Ai văzut cum trage poliţia în noi,
ca să rămânem în ghetourile astea împuţite ?
Karim !
E adevărul ! Tu ai spus-o ! Nu poţi să spui contrariul !
Vrei să-ţi arăt tweet-urile în care vorbeşti despre poliţie ?
Termină, Farid.
Ce să termin ? Vrei să-ţi arăt tweet-urile ?
Termină !
Când erai apreciat, nu spuneai că sunt prostii.
Acum, când vezi că albii vor să te gonească din paradisul lor,
începi să te gândeşti şi să regreţi ?
Crezi că noi o să tăcem ?
Noi nu tăcem ! In cartierul ăsta, nimeni nu tace !
ŞI ştii de ce ?
Pentru că nu avem de ales.
Nu avem de ales.
ŞI acum ?
Mă duc la prietenii mei şi le spun că totul a fost o prostie,
că nu mai trebuie să te credem ?
Dacă nu pot avea încredere în propriul meu frate,
spune-mi...
Pe cine trebuie să urmez ?
Mamă...
Ar trebui să mergi la culcare.
Hai!
- Ar trebui să te culci şi tu. - Da.
Traducerea: IRINA STĂNESCU www.wordnet.ro