Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
EXPOSED
Fem, fire ...
... tre, to ...
"Min mor, kvinden med det glatte ansigt, mørke øjne og med tørklæde.
Hun gik i mit lands gader i 30 år.
Hun passer sine egne og andres børn.
Astronauter som hende er født på Månen.
Frankrig blev valgt for hende, men Frankrig valgte ikke hende.
Republikken er ikke udelelig.
Min mor er et regnestykke. Og jeg er i mente."
Det er dine ord, Karim, taget fra din bog, "Landing".
Mit første spørgsmål til dig er måske en smule naivt, men ...
Hvad synes din mor om bogen?
Min mor er en beskeden kvinde, som sjældent viser følelser.
Livet har lært hende at være diskret, som hun siger.
- Jeg håber, hun er stolt af den. - Hun er nok stolt af dig.
Ikke bare af mig. Jeg håber, hun er stolt af sin egen rejse.
Hun har genvundet magten over sin egen historie.
Du beskriver fint hendes personlige rejse, -
- især tilbagekomsten til Algeriet efter din bedstefars død.
Det var dit første besøg i landet. Hvad oplevede du der?
Bevægelse, vil jeg sige.
Mor kom til Bagnolet som helt ung. Jeg er født der.
Her i Frankrig har vi været fastfrosne geografisk og socialt.
I Algeriet fik jeg muligheden for bevægelse.
Tak. Det er min mors og alle usynlige algeriske kvinders historie.
Et indblik i forstadslivet. Læs den.
- Den næste bog, jeg vil læse. - Din bog vækker overklassen.
Din historie er vores. Tak, fordi du fandt de rette ord.
Vi inviterer en række forfattere til at lave et ugentligt kulturindslag.
- Er du interesseret? - Jeg har travlt, men hvorfor ikke?
- Godt. Så tales vi ved, ikke? - Med glæde.
En hurtig selfie?
Karim D, en forfatter er født!
- Din vrede er sund. - Du var skidegod i tv.
"Karim D var en kæmpe succes i landsdækkende tv."
- #karimd #CAPStv. - Tilføj #stolthed.
"Landing" er den bog, vi behøver nu. En intens mor-søn-fortælling.
- Tak for "Landing", tak til CAPStv. - Et studie af fransk immigration.
Stærkere end noget essay viser bogen kolonitidens skade.
Du er vores stemme, Karim. Tak.
Der er en vis poesi over kalasjnikovgeværets larm
#TerroriParis #IS
- Min lille Karim. - Det føltes som tre stive timer!
- Virkelig skarp og relevant. - Mener du det?
- Her. - Tak.
Det er magisk, det her. Hør lige.
"Jeg læste Karim D's smukke bog og drømmer nu om at modtage den igen."
Jeg er vild med det.
Hashtagget #karimdlanding er i top-fem.
Har du planlagt promo for bogen på din web-tv-kanal?
Det kunne tiltrække en ny målgruppe.
- Jeg ved snart ikke ... - Jo.
Det er interessant at tiltrække unge læsere.
Det er ikke god stil at promovere sig selv på den platform.
Sandt nok. Du har ret. Dårlig idé.
Jeg må videre.
Din bil venter. Tag ikke en hel flok med.
- Tag med, hvis du er bekymret. - Jeg skal køle din fanklub ned.
En sort Mercedes. Thierry. Fem minutter.
- Skynd dig. Det er vigtigt. - Vi ses.
Karim, du var pissefed i tv! Vi elsker dig! Vi er stolte af dig!
Min bror, han er sublim. Han leder vores team.
Og alle, selv i Kina, de vil interview' Karim.
Karim skaber debat og rusker op som få, og hele Frankrig bider jo på.
- Hvem? - Karim!
Godaften.
- Har du lige været i tv? - Ja. Forord med Eva Louise.
- Om en bog? - Ja, den udkom for to uger siden.
Jeg læser ikke så meget.
- Jeg har også en web-tv-kanal. - Har jeg set dine videoer?
Måske den med indenrigsministeren. Den fik mange visninger.
Der, hvor han går grassat på journalisten?
- Ja, jeg er journalisten. - Det er løgn!
Har du hørt, det blev brugt i en rap?
"Hold kæft, jeg er minister. Jeg sidder i regeringen!"
Ingen fest til mig i aften. Elsker dig.
Undskyld, jeg skal lige ringe til en.
- Hej, det er mig. - Du var skidegod. Klar i spyttet.
- Jeg er stolt af dig. - Det forstår jeg godt.
- Undskyld, jeg ikke tager med. - Kom nu. Jeg har brug for dig.
Du får travlt, og jeg vil røvkede mig.
Vrøvl. Jeg vil rigtig gerne have, at du er der.
- Og se dig vigte dig hele aftenen? - Plejer jeg at gøre det?
- Jeg har for travlt med min opgave. - Okay, det forstår jeg godt.
- Kommer du bagefter? - Ja. Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig. Vi ses.
- 50 af mine venner følger dig. - Gør du?
Jeg har ikke tid, men du kan skrive om mig.
Jeg kører om aftenen og starter firma op om dagen.
Jeg tjener penge, mand!
- Alt vel? - Ja. Hvad med dig?
Hej.
Bravo!
- De fik den perfekte gæst i dig. - Du var bare sygt god!
- Pas på, I ikke knuser ham. - Genialt!
Vil du have en drink? Du var fremragende.
- Nå? - Jeg er helt kvast.
- Bare rolig, det gik virkelig godt. - Vil du have en drink?
- Vi må videre. - En enkelt.
- Én, og så afsted. - Skål.
- Tag med os. - Jeg skal skrive min samling færdig.
Den handler kun om dig.
Du er misundelig! Blokér hende.
- Jeg giver. - Vi ses bagefter.
- Hej, venner. - Hej hej!
Sommerferie i Auschwitz. Der er stadig plads i togene.
#franskejøder #sekularisme
Der har vi ham!
Kom.
- Er du glad og tilfreds? - Ja.
- Tillykke med et flot interview. - Tak.
Jeg præsenterer dig lige.
Kan du huske Claude?
- Tak for din roman. - Selv tak.
Må jeg få en selfie med dig?
- Mange tak. Godt gået. - Vi ses senere, Karim.
- Tak. - Selv tak.
- Til? - Marie-Pierre.
Der udkommer mange nye bøger.
Blandt de nyudkomne er Karims en af de bedste.
Jeg er enig, men der er hård konkurrence.
Der er meget godt, men Karim skriver autofiktion blottet for narcissisme.
Det rører mig. Og læserne.
- Tak, mester. - Ja ja, gør bare nar ad mig.
- Vi ses. - Vi ses.
Hej.
Har du det godt? Alle tiders.
- Hej, Gilles. - Hvordan går det?
- Det går godt. - Fedt interview.
Du får ikke tid til ferie med al den pr. Vil du stadig signere bøger?
En tur rundt i alle stormagasiner.
- Og en ny presseforespørgsel. - Vi trykker et nyt oplag på 15.000.
Og udlandet rører på sig: England, Tyskland, Italien ...
Du er i superligaen. Kan du følge med?
- Nej. - Det skal nok gå.
Må man begå sodomi mod indenrigsministeren med en kølle?
#enadgangen #politivold
Der er de.
- Her er han. - Godaften.
- Kender du Tania Delcour? - Ja. Jeg nærer dyb respekt.
Overdriv nu ikke. Du er den nye messias i aften.
- Din bog er meget stærk. - Tak.
- Tania vil købe filmrettighederne. - Den slags bøger er sjældne.
Din bog rørte mig virkelig. Du har en rigtig skarp og præcis pen.
Jeg bliver mundlam. Det vil glæde mig, hvis du køber rettighederne.
Jeg har faktisk et tilbud til dig. Vil du gerne instruere filmen?
- Nu er jeg jo ikke instruktør ... - Sandt nok.
Men du sagde ikke nej.
Det er ikke kutyme for mig, men jeg har en fornemmelse af, -
- at ingen kan overføre den til lærredet bedre end dig.
Jeg er i tvivl. Du tog mig på sengen.
Måske vil jeg ikke bearbejde min egen bog.
Eller finde en til at spille min mor.
- Jeg forstår. - Overvej det.
- Vi tager en snak over en frokost. - Med glæde.
- Jeg sender hans kontaktinfo. - Perfekt.
Lad os prøve at gøre det i denne uge. Du kan også tage med, Nicolas.
Godaften. Går det godt?
- Må jeg låne ham et øjeblik? - Selvfølgelig.
- Branchefester er ikke lige mig. - Gæt, hvad hun foreslog.
At jeg skulle instruere filmen baseret på min egen bog.
- Går det godt? - Et lille minde.
Jeg har ikke glemt jer.
- Sådan. - Brug et filter.
"Landing". Kommer snart i din biograf.
Nu skal vi danse.
- Clio Balan. - Det ved jeg, frue.
- Du holder på formerne. - Ikke altid.
Der er da stil over det, men det er ikke nødvendigt. Vel?
Jeg ville have grædt blod, hvis jeg havde vidst, jeg endte her.
- Jeg er stivnet i et smørret smil. - Der er intet at smile ad. Virkelig.
Hvad er det her for et sted? Et bogforlag eller en natklub?
- Hvilken rolle spiller vi? - Ja, det er lidt for meget.
- Fald ikke i svime over det. - Okay.
- Jeg var meget vild med din bog. - Jeg var meget vild med din.
- Tag dig i agt for dem. - For hvem?
Dem alle sammen. Dem derhenne, de andre ... De så os helst døde.
Døde forfattere er bedre.
Kom så.
Du skal i gang. Nyd det.
Farvel.
@Karim D, jeg brækker mig over dig.
Jeg håber, det er en joke.
Karim D = Arthur Rambo! Læs hans syge beskeder.
#antisemitisme #homofobi #racisme
Hvem styrer verden? Jøder eller bøsser?
Nogen jomfruer til terroristerne?
Fuck skægaberne
Israel-Palæstina: 12 døde mod 2 døde
Er alt en joke for dig?
Karim D er Jihads stemme
Tal aldrig for mig igen
Karim D, forstædernes skræmmende stemme
- Har du set Rachid? - Nej.
Det er ikke bare tweets. Alle spreder dem nu.
- Du overreagerer. - De bliver ved med at jagte dig.
Beskederne kan ses i min historik.
- Er du klar over, hvad du skrev? - Hvad mener du?
- Dine beskeder er syge. - Du grinede af dem. Du fulgte mig.
Jeg ved ikke meget om sociale medier og har aldrig set dem før.
- Hvad? Seriøst? - Jeg bad dig om at slette dem.
- Så du har læst dem. - Glem det!
Jeg har ikke skrevet dem.
Du retweetede dem og skaffede mig følgere.
Okay, jeg er med.
Sæt dig, Karim.
Jeg er Bin Laden ... #terrorangreb #karikaturer
Er Karim D dit rigtige navn?
Ja, men jeg tweetede under pseudonym dengang. Arthur Rambo.
Det var en joke. Min generation kan afkode den slags.
Din generation? Du tænker ikke klart.
Du gør det modsatte af, hvad du prædiker.
Det er enten ubetimeligt eller dumt.
Jeg har over 200.000 følgere, og ingen har klaget over det.
- Problemet er, hvad du tænker. - Jeg tænker ikke noget.
Men jeg er forlægger, og du har lige smadret dit salg.
- Så det hele handler om penge. - Hvabehar?
Nu er du urimelig. Og yderst respektløs.
Undskyld. Det var ikke sådan ment.
Gaypride = Zoos dyr sluppet løs
Koshermarkeds salg eksploderer! #altskalvæk
Vi er alle lidt ude af den.
Tørklædelov: burkaen strammer for nogle kvinder
#tykkeskaldø #ligestilling #fashionweek
Loïc ... Tror du, vi kan blive sigtet for den her affære?
- Der er ingen affære. - Nej, ikke forlaget.
Sagen er ikke tilknyttet bogen. Og i bogen står intet af den slags.
Og ingen her kendte selvfølgelig til det.
Og hvad med Karim?
Der vil selvfølgelig komme sigtelser, -
- men straffen bliver nok ikke hård.
- Vi skal vel stadig minimere skaden. - Ja, det var dét, jeg ville nævne.
Det her vil garanteret give Karim masser af omtale.
Nej, Nicolas. Sådan arbejder jeg ikke.
Bogen omhandler immigration i Frankrig -
- og går aggressivt i rette med de politisk ansvarlige.
Og nu fremtræder forfatteren som en ekstremist.
Ja, der vil blive talt om Karim, men jeg lover dig, at de glemmer bogen.
Hvad var planen?
30.000 i butikkerne, 15.000 ekstra efter tv-interviewet.
- Forstår du, hvor stort tabet er? - Ja, jeg gør.
Karim skabte en syg figur, der ytrede sig fra et sygt sted.
Det har andre også gjort. Karim er en ung, talentfuld forfatter.
- Provokation er oppe i tiden. - Morgenradioen vil have Karim.
Nu går det løs. Se det som en mulighed.
Send Karim ud med skudsikre pointer.
Jeg tager gerne radioen. Jeg gemmer mig ikke. Jeg ved, hvad jeg kan sige.
Dumme beskeder på nettet skal ikke underminere mine bøger.
Det var et litterært, kunstnerisk eksperiment.
Ikke mere end det. Jeg er ungdommens talerør.
Er det dit billede af tidens unge?
Skal al kunst være høflig og rar? Jeg vil forsvare mit standpunkt.
Se det fra den lyse side. Mine beskeder har nået deres mål.
Arthur Rambo døde i aften.
"Arthur Rambo døde i aften.
Det var på høje tid.
Det har været længe undervejs."
#karimd
#sindssygnat
Okay.
Det vil give Karim kæmpe bevågenhed fra pressen.
Ikke af den ønskede slags, men jeg kan arbejde med det.
Vi kan komme ind på ytringsfrihed.
Har du stadig brug for mig?
Vi må gennemgå beskederne.
Enhver pr vil kunne tolkes, som om vi accepterer uhyrlighederne.
Boghandlerne vil måske falde fra.
Sæt det nye lager i bero.
- Så vi sætter alt på pause? - Indtil vi har set reaktionerne.
Jeg har skrevet noget. "Blossière er blevet bekendt med -
- Karims hadbeskeder under navnet Arthur Rambo.
Trods vores begejstring for Karims bog -
- lægger vi stor afstand til beskederne og fordømmer dem."
Vi må reagere, hvis det breder sig.
- Jeg kan skrive en besked for dig. - Jeg kan forsvare mig selv.
Rachid, hvor er du? Jeg skal tale med dig. Ring til mig.
Karim!
- Hvor skal du hen? - Jeg vil gå lidt.
Er du sikker? Her er mit kort. Bare ring når som helst.
Tak.
De har det hele i munden.
KarimD: følelsen af at blive bedraget af en ven
Selvgode venstre, nyd jeres skabning
Karim, forsvind asap
Din familie skal halshugges!
Landing rimer på mødding
Venstre-islamismens ansigt
Nicolas, sagde de noget, efter jeg gik? Hvad sker der nu?
Ring til mig.
Rachid? Jeg gik. Hvor er du?
Kom hen til Aya. Det her går amok. Ring til mig.
Meget skuffende, Karim.
Vi må tale om filmen, når stormen er redet af.
På få minutter er jeg blevet gjort til en paria.
Vedvarende energi: brænd bøsserne
Advarsel: Krænk profeten, og se døden i øjnene
Prøv en fed pige - de går aldrig til politiet
- Kom her. Hvad sker der? - Aner det ikke.
- De er jo gale. - Hej.
Vi skal til Thomas' fest.
- Har du ikke for travlt til det? - Nej.
Eller jo. Men jeg har lyst til at danse.
- Rachid er her ikke? - Han var forbi. Måske er han der.
Vi lader proppen springe.
- Jeg bliver her. - Kom nu. Du vil have godt af det.
Kom.
Tak.
- Kender du Yann? - Nej.
- Han skrev "Nem kinesisk". - Den vil jeg gerne læse.
- Du vil elske den. - Aya, kom lige.
- Har du hørt fra medierne? - Mon ikke.
- De må gå helt fra snøvsen. - Også i den grad.
- Og? Vil du tale med dem? - Ja, morgenradioen.
- Lad være. - Hvorfor?
Det ved jeg ikke. Bare lad det dø ud.
Det er jo et attentat.
Jeg bliver ved med at forsvare dig.
Det må kræve en del fantasi.
- Hvad? - At forsvare dig.
Undskyld, hvis jeg lyder aggressiv. Men jeg kan ikke bare holde min mund.
Det er da alle tiders lige nu. Giv mig din mening.
Okay. Dine beskeder er vederstyggelige.
- Du tager dem for pålydende? - Det er han ikke ene om.
- Har du set fascisternes tweets? - Ingen forstår det.
Jeg er heller ikke enig.
Folk på de sociale medier kender dig ikke.
Vi kender dig, men hvad med andre?
For det første er Arthur Rambo bare et dumt pseudonym.
Opvejer mine to bøger, min aktivisme, mit web-tv ikke de tweets?
Følger der en brugsanvisning med?
Drop det ævl. Tror du, du er verdens navle?
At du er så ren, at ingen kan misforstå dig?
I kendte alle til beskederne. Og nu vasker I jeres hænder.
Jeg forsvarer dig trods alt det her.
- Trods alt det her? - Ja.
Dine beskeder om Charlie Hebdo, terrorister, jøder, bøsser.
- De går over stregen. - Ja, langt over stregen.
Det vil jeg ikke værdige et svar. Du hjalp med at skrive nogle af dem.
Nu slagter de mig, og I sidder bare og glor på det.
- Det kan ikke forsvares. - Hold op, Yann. Seriøst!
Er det her en domstol? Ingen er sigtet.
Det her er langtfra slut. Vent og se.
Du vil have mig smidt tilbage til forstaden?
Hold op. Du er til grin. Du bor kun tre stop fra mig.
- Spar mig. - Tre stop, som gør en forskel.
Er I for naive til at se, hvad der sker?
Snart siger du, vi er fascisterne, og du er den nye, moderne filosof?
Skal jeg læse, hvad du skrev?
De her beskeder siger noget. De har betydning, indhold.
Og indholdet skulle være så sygt som muligt.
Arthur Rambo er en rod. Jeg deler kun hans vrede. Den står jeg ved.
Kan I virkelig ikke afkode det? Se, hvem der retweeter.
"Skrid i fængsel eller begå selvmord.
#parisersvin #dødoveraraberne #guillotine #dødsstraf"."
"Selvgode venstre, nyd jeres skabning #venstrepressen"
"Vi propper din mor med svinekød #lukgrænsen". Har I hørt nok?
Det er nok en fælde, men jeg vil ikke vælge mellem fascister -
- og absurd opbakning til dine rabiate, voldelige holdninger.
Og det er ikke, fordi jeg er fra middelklassen.
- Tak. - Lad nu være, Karim.
Jeg venter udenfor.
Kom nu.
- Rachid, jeg har ringet og ringet. - Hold dig væk fra mig, okay?
- Hvad fanden snakker du om? - Hvad kan jeg gøre?
- Mener du det alvorligt? - For fanden. Du nossede i det.
- Er du bekymret for dit program? - Advarede jeg dig ikke?
Jeg sagde, du skulle droppe det pis.
- Har du brug for hjælp, Rachid? - Jeg er okay. Kom.
- Er jeg en paria nu? - Jeg vil ikke ses sammen med dig.
- Og synke med din skude. - Du vil ikke skabe bølger.
Vi må holde lav profil.
Kan du ikke se, hvor sårbare vi er?
Hold op med at være så paranoid.
- Hold op med at være så naiv. - Har du slettet dine tweets?
Sammenlign ikke mine med dit syge lort.
- Karims beskeder får tårerne frem. - Dø, Karim.
Synes I idioter, at Rambo var sjov?
Karim beviser, at der stadig findes rådne udyr.
- Du underminerer en smuk bog. - Følger folk det møg?
Middelmådighedens dumskab og ondskab.
Du fortjener et liv i Algeriet.
Ungdommens dårskab? Hvem vil tro på det?
Gik det godt?
Ja.
Forårsvejr i Korsika med 21 grader denne eftermiddag.
Godmorgen. Klokken er halv otte.
"Jøder skal gennemsteges. Kaukasiere, hæng jer."
Ord postet af Arthur Rambo alias Karim D, forfatter og blogger, -
- som gav et nyt syn på forstæderne i sine bøger.
Hundredvis af tweets kom frem i går aftes.
Karim fremstår som antisemit, racist, homofob.
Han var i studiet, da bogen udkom.
Vi inviterede ham tilbage nu. Han takkede ja, men kom ikke.
Mod er nok ikke en af hans spidskompetencer.
Psykoanalytiker Sonia Boukra vil hjælpe os med at forstå ham.
Karim, det er jo sindssygt.
Sig, at du ikke har skrevet alt det.
Jeg forstår det ikke. Du må forklare mig det.
Det var ren provokation. Det er en karakter.
Hold op med at gemme dig.
Jeg vil ikke forsvare mig selv. Du ved, jeg ikke tænker sådan.
Jeg er i tvivl.
Kender jeg dig? Hvorfor skrev du alt det der?
Hvad er alt det lort i dit hoved, du aldrig taler om?
Hvordan kan det være i samme hjerne?
Pis altså ... Din bog fik mig til at græde.
Det er hovedsagen. Tweets findes kun, hvis man læser dem.
Og du er ikke engang på Twitter.
Hvorfor fortalte du mig det ikke?
Du flygter fra tingene. Hele tiden.
Nej, jeg er jo lige her. Jeg kom for at tale med dig.
Du er her ikke.
Du er her aldrig rigtigt.
Du skulle nødigt snakke. Jeg er træt af at dele dig.
Gå fra Guillaume, så vi kan være rigtigt sammen.
Lad være med at blande tingene sammen.
Jeg har brug for dig.
Jeg er alene.
Det gør skideondt.
Er her nogen?
Mo, er du der?
Hvad fanden laver du her?
Hva'?
- Se at skrubbe ud herfra. - Hvad er der med dig?
Er du helt blank? Dine fucking tweets selvfølgelig.
Det vil falde tilbage på os.
- Ikke også dig, Mo. - Ikke mig hvad?
Hvad gør jeg da? Fortæl mig, hvad jeg gør.
Det ved jeg ikke.
Hvordan kommer vi ikke til at se ud?
Du får ikke folk til at ændre holdning til os, -
- når du skriver sådan noget.
Det hele er slut nu. Også med vores 200.000 abonnenter.
Ikke flere nætter, hvor vi sidder og redigerer. Du har ødelagt alt.
Fatter du det ikke? Du er helt færdig.
- Og det er vi også. - I kan godt fortsætte uden mig.
- Du kan køre kanalen. - Ja, klart.
Men vi får ingen seere på mit kønne ansigt.
Det er dig, folk vil se. Det ved du godt.
Okay, jeg er med. Du er uskyldsren, og jeg er skurken.
Hold dog kæft.
Skal jeg spille den venlige, uskyldige fyr?
Må jeg ikke sige til røvhullerne, at de skal fucke af?
Lad nu være. Så var det ikke hårdere.
Vi har ikke set dig i flere måneder.
Indrøm bare, at du elskede deres forgudelse.
Du er misundelig.
Ja. Selvfølgelig er jeg det.
Skal vi prøve at sammenligne liv?
De gav dig det hele.
Bøger, tv, radio ...
Forstår du ikke vores misundelse?
Det er fandeme løgn. Jeg må se syner.
Hvad laver du her?
- I vil ikke have mig her. - Det er ikke det.
Jo, det er.
Kan du ikke se, du har svigtet os? Alt drejer sig om dig.
Hvorfor slettede du ikke alle tweets? Hvad ville det have krævet af dig?
- Skrid. Vi lukker nu. - Skru lige ned for dramatikken.
Du fatter det ikke. Uanset hvad vi laver nu, hvem vil så se det?
Vi har ingen berettigelse nu. Din shitstorm har dræbt os.
Gå hjem og kør dit show, mens vi kæmper for at overleve.
Hej, Karim.
- Er du her? - Du er tidligt hjemme.
Har du fået sovet?
Nej, du har ikke sovet. Du får værelset for dig selv nu.
Jeg smutter. Jeg er vildt forsinket.
Alle er ligeglade. Tag det roligt. De er nogle røvhuller.
- Har du talt med mor om det? - Nej ...
Hun flipper helt ud.
Det skal nok gå. Tag det ikke så tungt.
- Ses. - Ses.
I årevis har Karim D lagt syge beskeder op som Arthur Rambo
Hadbeskeder skaber uro
Vågn op, Frankrig!
Slut med skinhellige Frankrig
Karim D's nedtur
Homofobiske og antisemitiske beskeder
Provokation eller integration: generationskløften
Hvem er Karim D?
Nico, fortæl mig ligeud, hvad jeg risikerer.
- Det kan vi ikke sige. - En bøde, retssag, fængsel?
Jeg har ingen anelse, Karim.
- Ring til Louises advokat. - Hvad med bogen?
Vi føler ... at yderligere pr er for risikabelt.
Hvordan risikabelt?
Louise vil værne om vores gode ry og rygte. Forståeligt nok.
- Så det passer jer fint? - Nej, det passer os ikke.
Jeg har knoklet for at udgive den her bog, som jeg elsker.
Nu er du urimelig.
Louise er trængt op i en krog. Forfatterne lægger pres på hende.
- I bruger mig og smider mig ud. - Karim, du må forstå logikken.
Vi kunne vælge at ignorere det, men så skulle boghandlerne følge trop.
Og hvem vil købe din bog nu? Ingen. Beklager.
Men det her dør ud.
Prøv at ringe til advokaten. Han hedder Mercadier.
Claude Mercadier? Terroristernes advokat?
Ja, han er en af de bedste.
Jeg er ikke terrorist.
Hør her, Karim. Du skal ikke bekymre dig.
Vi tænker alle på dig.
- Er du hjemme for at få frokost? - Det var ikke planen.
Jeg kom, fordi der er noget, vi skal tale om.
På arbejdet i dag talte alle om dig. Jeg blev så flov.
- Det er ikke noget. Det går over. - Nej, det gør ej.
Du må forklare mig det. Hvad handler det om?
Hvorfor skulle du dog skrive det der?
Lad mig lige klæde om, så kommer jeg.
Din onkel ringede fra Algeriet.
- Professoren slår til igen. - Tal respektfuldt om din onkel.
- Hvad ved han om noget? - Han er også altid på internettet.
Han læser franske og algeriske aviser. Han ved alt.
Han siger, at du skrev nogle slemme ting.
Hold nu op, mor. Du forstår det ikke.
Så forklar mig det.
Alle vil have glemt det i morgen.
Bogen betyder noget, og den lever videre.
- Handler det om bogen? - Nej, alle elsker bogen.
Du kan være stolt.
Men, Karim, din bog ...
... er mig.
Det er min historie. Du fortæller ting, ingen vidste.
Du puttede mig ind i historien.
Og nu, når jeg beder dig om en forklaring, -
- behandler du mig som en idiot, der ikke kan forstå noget.
Hej.
Jeg henter din frokost.
Fint nok.
Okay.
- Hvad er der? - Der er ingen, der er død.
- Så alvorligt er det heller ikke. - Bland dig udenom.
Mor, det er jo bare tweets. Det er ikke alvor.
Netop. Det er beskeder, som alle læser.
- Og nu fornærmer de din bror. - Og?
Jeg kan ikke klare mere.
- Det skal nok gå, mor. - Der er aldrig ballade med os.
Jeg har aldrig haft problemer med nogen i kvarteret eller opgangen.
Selv når chefen irriterer mig, siger jeg: "Udmærket, hr."
Hvad er det her for noget? Hvorfor, Karim?
Hvorfor skal du være en, man taler om?
Hvad er problemet, mor? Skammer du dig?
Skammer du dig over din søns succes?
Når der endelig er en herfra, som gør det godt!
- Hun skammer sig! - Nej!
Jeg er stolt af min søn. Af jer begge to.
Men, Karim, jeg har ikke lært dig at tænke sådan.
- Det ved jeg. Men stol på mig. - Her tænker vi ikke sådan.
Vores familie skal da ikke bare lægge sig fladt ned!
Klap i og spis din mad!
Hallo?
Tak, fordi du kom så hurtigt. Hvor er du?
Nu kan jeg se dig. Det er blok C. Jeg trykker dig ind.
Først vil jeg undskylde over for alle, -
- der blev chokerede over beskederne fra Arthur Rambo.
De afspejler ikke min holdning.
Rambo-karakteren, som jeg fandt på som 16-årig, var grænseløs.
Jeg beklager krænkelsen. Det var min onde dobbeltgænger, ikke mig.
- Var det okay? - Cut.
Hvad?
Var det lidt for meget med den onde dobbeltgænger?
Dr. Jekyll og mr. Hyde? Ja, det var lidt for nemt.
- Så prøver vi igen. - Jeg filmer.
Kamera indstillet.
Øjeblik, stop lige. Måske er det undskyldningen.
Undskyldningen?
Hvad indebærer en undskyldning? At jeg mente, hvad jeg skrev?
Men hvis jeg ikke undskylder, kalder de mig et uhyre.
Jeg kan desværre ikke hjælpe dig.
Det er din beslutning.
Pis. Hvad skal jeg gøre?
- Okay, fortsæt. - Værsgo.
Jeg filmer. Kamera indstillet.
Først vil jeg undskylde over for -
- alle, der følte sig krænket over mine beskeder -
- de sidste fem år under pseudonymet Arthur Rambo.
Karakterens provokationer kender ingen grænser.
Jeg beklager krænkelsen.
Du siger, de tweets ikke afspejler din holdning. Det må du forklare.
Det var bare en skør måde at afprøve grænser på.
For at få en reaktion. Se, hvordan folk reagerede.
Jeg fornærmede de fascister, som hyldede mig.
Jeg syntes, det skabte en interessant debat.
Men så mistede jeg kontrollen. Måske gik jeg for vidt.
Bestemt. Dine antisemitiske tweets er de mest problematiske.
Folk har fokuseret på netop dem fremfor ti tusinde andre.
Hvis du genlæser de tweets, angreb Rambo alle.
Dværge, tykke folk, kvinder ...
Der er endda også antimuslimske tweets.
Ikke så mange.
Måske ikke.
Ja ...
Det går op for mig her under samtalen, -
- at det faldt mig lettere at krænke jøder.
Stop lige.
Karim. Er du klar over, hvad du lige sagde?
Ja, det er jeg med på.
Det er jo forfærdeligt at sige ...
Men det er sandheden.
Skal jeg beholde det?
Jeg har sagt det. Nu er det op til dig.
- Det kræver en forklaring. - Det kan jeg ikke give.
Jo mere langt ude det var, desto flere følgere fik jeg.
Det fik alle til at grine.
Hvorfor skrev du de beskeder? Hvad repræsenterede de for dig?
Ingenting. Slet ingenting.
Det er lidt for kortfattet.
Flere likes, flere følgere.
Flere skulderklap fra læserne.
Det skulle hele tiden være voldeligere, mere ekstremt.
Jeg tror, karakteren krævede det.
Hvad søgte du?
En, der ville stoppe mig. Jeg søgte en grænse.
- Ingen gjorde noget. - Ikke før nu.
Ikke før nu, ja.
KARIM D, EKSKLUSIVT INTERVIEW
- Men hvem skrev du til? - Til vennerne.
Det var som én stor legeplads.
Jeg begyndte at tweete til en snæver inderkreds.
Ikke alle blev lukket ind. Kun de groveste og sjoveste.
Var det en form for afhængighed eller en måde at udtrykke sig på?
Når en 16-årig skriver fantweets til Rihanna, forventer han så svar?
Intet af det er virkeligt for mig. De beskeder findes ikke.
Det var bare nogle ord, jeg smed om mig med.
De forsvinder ud i rummet. De undviger os.
De driver afsted. De svæver.
Vi fornemmer også en vrede. Gav tweetene dig luft for noget?
Det kan godt være. Vreden er virkelig.
Så ja. Jeg søger ikke sociologiske undskyldninger.
Men min generation lever i et konstant sus.
Twitter er en del af suset. Det lader dig leve, eksistere.
At tweete er som at trække vejret. Et tweet, et åndedrag, et tweet.
- Godaften. - Godaften.
- Passer det dårligt nu? - Nej, kom indenfor.
Jeg sad og skrev.
Pressen har kontaktet mig.
- Vil du svare på deres spørgsmål? - Jeg har ikke rigtig noget at sige.
- Er du vred på mig? - Jeg har bare ikke noget at sige.
Har du ingen mening om det?
Jo. Jeg tror, du lærer noget af det.
Jeg har dummet mig helt ekstremt.
Undskyld. Jeg er helt smadret.
- Drik. - Tak.
Du skulle tage og prøve at ryge.
Tak.
Karim. Sådan er livet, sådan er loven.
- Smøg ærmerne op. - Farvel.
Farvel.
- Kender I ham godt? - Ja, han bor lige derovre.
- Han er en af min brors venner. - En fin fyr.
Det her er Karims lillebror. Kom nu, sig noget.
- Er du virkelig Karims bror? - Ja.
Hvad synes du om din bror?
Karim gør noget for os. Han laver videoer med os.
Ingen andre taler om os.
Hvad med hans tweets? Er du enig i dem?
- Hvad med resten? - Det interesserer mig også.
Men det, han skrev om jøderne ...
Hvad med de jøder? Hvad mener du?
- Stop med at filme og slet det. - De sagde ja.
De er kun børn. Idiot.
Nu holder I kæft.
Bruger I aldrig hjernen?
Seriøst. Hvordan kan du være så dum?
- Jeg mener det. - Jeg klipper det ud.
Farid!
Lad mig være!
Jeg forsvarer dig. Det gør vi alle sammen.
Og så kalder du mig dum foran kameraet?
Du lukkede lort ud. Har du hørt, hvad du selv sagde?
Fatter du ingenting?
Dine tweets skulle bare tage røven på os! Indrøm det!
- Fald nu ned. - Lad mig være!
Hold op med at lege storebror!
Det gør ondt at se dig benægte alt det, du skrev.
Og dine 200.000 følgere?
Dropper du bare dem?
Karim, jeg læste hvert et ord, du skrev.
Det var ren logik. Det talte til os. Satte tanker i gang.
Dine tweets og videoer var på linje.
Vi forstod, hvad der affødte vores had.
Sandheden er jo, at Arthur Rambo er os, ikke?
Arthur Rambo findes ikke, okay?
Kom her.
Karim, du skal sgu ikke fucke med min hjerne!
Du skrev, at arabere forskelsbehandles.
Det sagde du. Benægt det ikke.
Og jøderne. Bliver de behandlet ligesom os?
Hvem "os"?
Bland ikke tingene sammen.
Og du sagde, at de gør det samme i Palæstina.
Og det med ham Charlie. Det kan du ikke benægte, du sagde.
De svinede profeten til, bad selv om det.
Hvilken profet? Forsvarer du nu profeten?
Vi får ikke samme respekt som franskmændene. Benægt det ikke.
Strisserne skyder os på klos hold.
For at få os til at blive i de her lorteghettoer.
Karim. Det er jo sandt, alt det, du sagde.
Skal jeg finde dine tweets om strisserne?
- Stop, Farid. - Med hvad? Skal jeg finde dem?
Stop nu.
I den rette atmosfære var det ikke pis.
Nu hvor de hvide fyre vil drive klapjagt på dig, -
- begynder du at overveje og fortryde.
Tror du, vi bøjer hovederne?
Ingen i de her blokke bøjer bare hovederne!
Og ved du hvorfor?
Fordi vi ikke har noget valg.
Vi har ikke noget valg.
Og hvad så nu?
Skal jeg sige til alle vennerne, at det bare var noget fis?
At de ikke skal tro på dig?
Hvis jeg ikke kan stole på min egen bror, -
- så sig mig ...
... hvem skal jeg så følge nu?
Mor ...
Du skal ind i din seng.
Kom.
Du trænger også til at sove.
Jeg kan ikke længere tænke
Jeg rejser væk
Jeg elsker dig ...
Denne film er fiktion. Arthur Rambos beskeder er skrevet til filmen -
- og afspejler ingen af filmskabernes holdninger og følelser.
Oversættelse: Malene Hollnagel Scandinavian Text Service