AVSNITT 4 FYRVERKERIER
NÅGONSTANS I STILLA HAVET
Det här är ologiskt.
Du ska veta att jag inte är stolt över att jag hade rätt.
Det kommer inga fartyg och jag visste det hela tiden.
Men mina beräkningar är rätt!
Det borde ha kommit minst två båtar.
Nej. Dina beräkningar är en galnings svammel.
Det kommer inga båtar och nu är vi fast här,
du, jag och Clarkson.
Utan mat, vatten, segel,
bränsle, och utan hopp.
Faktum är att vi kommer att dö.
Okej!
Vad gör du?
Jag tar kontroll över situationen och våra öden.
Genom att riva sönder flotten?
Det finns gott om bitar på flotten som kan brännas
och ge energi så att vi kommer tillbaka.
Titta vem som har förlorat förståndet nu.
Allt det här. Du kan bränna allt det här.
Ja, vi bränner Clarkson härnäst.
Nej. Bara trä.
Så där.
Jag tror att om vi kan köra
en kilometer i timmen, så kan vi komma tillbaka.
Även om vi får igång den, hur ska vi hitta tillbaka?
Jag gjorde en karta när vi gav oss iväg.
Det här är där vi är, 2-9-0.
Vi måste vända om 180 grader och köra tillbaka i samma spår,
så vi drar 180 från 290, vilket blir vadå?
110.
Japp! Det kan jag ta upp på mobilen och vi är räddade!
Bränn allt du kan från flotten.
Kom igen, allt du hittar, inklusive delar av dig själv.
Det är nödvändigt.
Okej, nu är vi igång.
Att bränna båten för att komma tillbaka till ön var en högriskstrategi.
Men lyckan står den djärve bi.
Eller den dumma.
Vi klarade det.
Nästan.
Nej! Vi har slut på ved igen.
-Ön är där! -Jag vet!
Vi fick slut på båt att elda med.
Det var första felet med Richards plan.
Sen upptäckte vi det andra.
Richard, den sjunker.
-Oj. -Vi sjunker rätt fort.
Det är en dålig idé.
-Jag tror att vi måste överge den! -Skit också!
Åh, nej! Rädda mig, Clarkson!
Den är borta!
Den är definitivt borta!
Richard! Richard, är du okej?
Ja.
Jag var förkrossad.
Det var vår bästa chans att fly.
Det var hjärtskärande.
Oroa er inte, vi överlevde.
Hur gick det med den andra? Señor...
Clarkson?
Ni vet vad man säger.
Lämna aldrig nån.
Även om det är Clarkson.
Clarkson!
TVÅ VECKOR SENARE...
Visste du
att en person på 85 kilo behöver 65 gram protein om dagen?
Och en genomsnittlig röd snapper-fisk ger 100 gram protein,
så vi behöver bara fånga tio fiskar i veckan för att överleva.
Bara tio? Är det allt?
Är du sarkastisk?
Nej, jag älskar att fiska. Jag är den enda som gör det.
Det är bara fiske. Koppla av!
Tack, för jag var stressad, men nu när du sa "slappna av"
kan jag ta det lugnt.
Varför fiskar inte du?
Varsågod. Sätt igång.
Njut.
Nån vaknade på fel sida av hängmattan i morse, Clarkson.
Ångbåtskatastrofen tog mig ganska hårt.
Jag hade hemlängtan. Jag saknade min familj.
Jag var desperat.
Jag var tvungen att komma på ett sätt att låta folk veta var vi var.
Och det skulle inte vara en dum flaskpost.
Vad ska vi göra, Clarkson? Han lider uppenbarligen.
Och han förstör stämningen.
Jag måste muntra upp honom.
Vänta lite.
Snart är det fjärde juli.
Amerikaner älskar sånt.
Det är svaret. Genialt!
Tack, Clarkson.
Fin solbränna.
Hej. Richard Hammond här,
fortfarande skeppsbruten på en öde ö i Stilla havet
med min skeppsbrutna kompis, Tory Belleci, som mår eländigt.
Han är verkligen nere. Ensamheten sliter på honom.
Jag ska muntra upp honom.
Ni förväntade väl inte er nåt annat?
Jag ska ordna en magnifik fjärde juli-fest
Amerikaner gillar verkligen sånt.
Han har gnällt om fisket,
så jag ska bygga... Här är en skalmodell.
Jag ska bygga en fullstor version av en automatisk fiskfångare.
Jag kan vara nästa kapten...
Det är en jäkla solbränna.
Señor Hammond, vad har fiske med den fjärde juli att göra?
Fiskburgare.
Alla fjärde juli-fester kräver hamburgare.
Men det fanns ingen slaktare på ön. Jag hade sökt.
Så jag bestämde mig för att göra fiskburgare.
Vilket skulle kräva mycket fisk.
Så jag började i hemlighet att bygga
ännu en av mina briljanta världsnyheter.
Vad gör du?
Jag bygger en automatisk fiskfångare.
-Är det vad allt det är till för? -För att göra ditt liv enklare.
Låt mig förklara.
Vi har världens första vattenhjulsdrivna
trådrulle-, dragsbaserade,
automatiska fiskfångare med obegränsad fiskelina.
-Hur fungerar den? -Ta en lina från vattenhjulet
som går till rullen, som är drivlinan.
Den driver sen andra rullen,
som driver fiskelinan
så att den konstant rör sig, drar fiskedragen, snurrar. Fisken...
-Gjorde du allt det här för mig? -För dig.
-Du är så omtänksam. -Jag är bara snäll. Nu kan du hjälpa mig.
-Du kan hålla den där. -Okej.
Jag ska hänga upp den här på drivhjulen.
-Okej? -Ja.
-Det kommer att bli briljant. -Det är grymt.
Det kommer att bli häftigt. Jag sa: "Häftigt."
-Häftigt. -Jag åker inte hem som amerikan.
Var försiktig.
Är du okej?
Ja!
Jag behövde dem ändå inte!
Bra poäng.
Detta är den mindre vinschen,
och den ska bli en spännare.
Kan du ta den ändan? Bara...
Så där ja. Jag har det.
Okej. Nu knyter jag ihop det.
-Vi spänner den. -Ja.
Vi måste motverka kontakteffekten.
För det är linans egen vikt, den bågnar
på grund av gravitationen längs den långa linan.
Ju mer lina man har, desto mer gravitation.
Ja. Den där...
...går under för att behålla spänningen och hindra den från att bågna.
-Okej. -Det här är alla våra fiskedrag.
Jag vill inte överdriva,
men tänkte du på tidvattnet när du gjorde den?
Ja, det här är vid lågvatten just nu.
Sen kommer den att vara under vatten.
Skynda på. Tidvattnet kommer in.
Du kommer att älska det här, för det verkar så enkelt, men är smart.
-Du har jobbat hårt. -Vi behöver en koppling.
Den får inte vara igång hela tiden, då tömmer vi havet på fisk.
Just nu är den avstängd.
Man ser en utgående axel som sticker ut ur vattenhjulet.
Genom den finns en bult, en koppling.
Det finns ett skaft i spolen med en skåra.
När spolen rör sig till vänster, tar skåran tag i kopplingen,
den vrider sig och de låses samman.
Det är en perfekt koppling.
-Hur sätter man igång den? -Dra i spaken.
Allt jag behövde veta.
Jag tänkte att du var intresserad. Det är smart.
Behöver jag bara dra i spaken?
Det är en spak.
-Okej. -Dra i den och du känner pressen.
Där är det.
Titta på det där!
-Det är coolt! -Det funkar.
Ett tillfredsställande köttigt ljud.
Det är coolt.
Nu fiskar vi.
-Vänta. -Den fångar fisk.
Det funkar! Redan!
Genialt!!
Det fångar massor!
Du behöver aldrig fiska igen!
Bra jobbat. Bra gjort.
-Det här kommer att frigöra så mycket tid. -Ja.
Vi kan tänka på andra sätt att komma bort från ön.
Eller så kan vi uppfinna spel, eller bara koppla av.
Jag vill förtydliga att jag inte kopplade av.
Jag hittade på ett annat sätt att få oss bort från ön.
Kompis, två frågor.
Ett, vad gör du?
Och två, varför luktar det som festivalbajs här i gläntan?
För att jag samlar urin.
Om du vill hjälpa till, behöver jag lite mer.
Jag behöver inte kissa. Varför vill du ha det?
Jag skapar reaktiva föreningar.
Vänta. Gör du explosiva grejer?
Möjligen.
För det är guldstoff för Hammondland TV.
Vänta. Jag ska ordna med det.
Vad är Hammondland TV?
Det kommer att bli enormt.
Vad är Hammondland TV? Det är inte en grej.
Så, ja. Jag är en explosionskille.
Men ni har ju sett mina program.
Inte? Hur som helst,
Jag tänkte använda mina kunskaper till att göra nödraketer.
Om jag gjorde många
kunde jag sända upp en varje kväll i två månader.
Nån skulle se oss till slut
Och señor Hammond hjälpte dig med det?
Definiera "hjälp".
Tory! Tory.
Välkommen till goda tider.
-Vad är det där? -Det är min tv-studiokamera.
Vi försöker överleva och allt du kan tänka på är att göra tv?
Låt oss bara sätta in kameran.
Du har blivit galen!
Jag gör mig redo att sända live. Avvakta, studio.
Lycka till, nu gör vi ett bra program!
Jag är så uppspelt! Hej! Välkommen till Hammondland TV.
Jag är Richard Hammond, och här är sprängämnesexperten, Tory Belleci,
som ska lära oss att spränga saker i luften!
Vi spränger inte saker i luften idag.
Bryt. Börja om.
Vi ska göra nödraketer.
De flyger upp i luften, och skapar ett starkt ljus.
Rök, höga ljud, och det hjälper oss att bli räddade.
Men det är ett slags sprängämne?
Det är explosivt,
men vi tillverkar inga bomber.
Vi ska göra nödraketer.
-Riktigt stora smällar. -Nödbloss.
Okej.
Anledningen till att jag har samlat urin
är för att jag har gjort det här. Låt mig visa dig.
Här under har jag samlat...
-Det stinker! -Ja.
Det är härsket!
Jag tog hö, hönsbajs,
och dränkte det med vår urin.
Jag vet att det låter äckligt,
men efter att all fukt har avdunstat,
har vi faktiskt skapat små kaliumnitratkristaller.
Hönsbajs, vårt kiss...
Och hö. Och det får ligga där.
-Det är därför det stinker. -Det stinker verkligen.
Men nu har vi kaliumnitratkristaller.
Det ska bli oxidationsmedlet i vårt raketbränsle.
Vi behöver syre, för det hjälper till att få det att brinna.
Mer syre, mer brandfarligt.
-Skulle en tändsticka spränga det? -Nej.
Vi måste lägga till bränsle.
Så jag vill att du tar sockerröret
och krossar det.
För när vi lägger socker till kaliumnitrat,
det är då det blir flyktigt.
Gör jag socker nu?
All den där juicen som du krossar, när den torkar
blir det sockerkristaller.
Och det är, det är...
Du gör ett bra jobb. Bra jobb.
Visst är han duktig, gott folk? Otroligt. Hängivenheten.
Vi har tillräckligt. Perfekt.
Jag har samlat in sockerjuice,
den har torkat och gett oss sockerkristaller.
Nu vill jag att du lägger sockerkristallerna där inne,
och sen blandar vi in kaliumnitratet
och har skapat raketbränsle.
-Visst är det spännande? -Ja!
Så, ja, vi gjorde raketbränsle. Ingen stor grej.
Men raketbränsle gör bara att raketer flyger iväg.
Om man vill bli upptäckt, måste raketerna explodera.
Vad jag har här är tre mycket reaktiva metaller.
Av dessa metaller
kommer en att ge oss ett starkt ljus,
en annan ger oss rött ljus och en tredje ger oss ett stort rökmoln.
När vi skjuter upp den och den exploderar,
fångar den allas uppmärksamhet.
Den viktigaste frågan är, vad är det för metaller?
Kan inte berätta. Det är farligt.
Vi får inte veta det, för det är...
CENSUR
Ni får inte veta, det är hemligt.
Hemliga grejer. Här på HLTV.
Nej, det här är farligt.
Det kan faktiskt explodera i våra ansikten om vi blandar fel.
-Verkligen? -Ja.
-Verkligen? -Så, låt oss...
...fokusera. Det här är farliga saker.
Coolt. Fortsätt.
-Okej. -Spräng mig inte.
Om det fungerar och vi blandade kemikalierna korrekt,
när vi tänder på, vad vi bör se
är ett gigantiskt rött, ljust, rökigt eldklot.
Du kommer att se dum ut om det inte fungerar.
-Redo? -Ja. Sätt på skydden.
Hur långt bort måste jag vara?
-Jag står bakom dig. -Nu provar vi.
Redo?
Jag kan inte se nåt.
Det skulle jag säga är en framgång.
Ja.
-Ja! -Ja!
Så du gjorde raketbränsle och explosioner. Sen då?
Nästa steg var att bygga testraketer.
Men för det behövde jag mer kaliumnitrat, vilket tar ett tag att göra.
Så vi slappade bara.
Vad varmt det är.
-Ja. -Det känns varmare än igår.
Ja, jag märkte det.
-Tory? -Ja?
Varför svettas vi?
Man tappar fukt precis när man behöver den,
för det är varmt.
För att svalna?
När vinden får svetten att avdunsta
känner man sig svalare.
Den tar med sig värmen. Det är avdunstande kylning.
Jag gör en hel del avdunstande kylning just nu.
-Jag också. -Jag ska bli uttorkad.
-Ja. -Jag ska bli en fläsksvål
på den här stolen.
Vad där hemma saknar du nu?
Mina nära och kära,
de som står mig närmast.
Saknar du andra saker?
Ja, en kall öl.
Jag skulle döda för en kall öl.
Det menar du inte.
Jag har inte en kall öl,
men jag har min hemmagjorda Hammondland Hooch.
Du gör inte mer sprit.
Jag avslutar den senaste årgången med vaxlock.
Senaste gången var den bästa kväll jag inte kan minnas.
Jag undrar om det smakar bättre om det är kallt?
Det är precis vad jag funderar på.
Och du gav mig svaret när vi pratade om svettning.
Avdunstning. Det är svaret, avdunstning.
Fundera på det här.
Vi svettas för att förlora värme.
Svetten kommer ut och sitter på huden som en vätska.
Den avdunstar, så det blir en gas. Det är vad avdunstning är.
Samma sak kan hända i min flaska med hooch.
Om den var våt på ytan, skulle vattnet när det avdunstar,
förändras från vätska till gas och ta värmen ur flaskan.
Har du provsmakat?
Lyssna, det är en bra idé. Det kommer att kyla dem.
Du kan låta det avdunsta i timmar,
det sjunker ändå bara ett par grader.
Det här är en möjlighet, okej? Vänta lite.
Jag har förvarat de här.
I strumpor?
Strumpor. Det är genialt.
-Så där. -Tänk på en väderkvarn.
-Ja? -En väderkvarn som snurrar med de här på.
-Som ett vindkraftverk för sprit. -Ett spritkraftverk.
Jag älskar det!
Den snurrar, väter strumpan,
strumpan avdunstar vattnet i atmosfären med vindens hjälp.
Då tar den en grad värme ur flaskan,
blir våt igen, och gör samma sak om igen.
Sen har man kall hooch i sockan.
Föreställ dig detta, kallt!
-Ja. -Kall hooch, visst?
Jag ser fram emot att bli blind igen.
Det är vad jag ska göra. Jag behöver din hjälp.
Räkna med mig.
Förberedelserna är igång för den ultimata fjärde juli-festen för Tory.
Och ingenting säger självständighetsdagen som fiskburgare.
Jag behöver bara göra brödbullar.
Många skulle säga att det är omöjligt att göra bröd på en öde ö.
Men det är för att de inte har tänkt på Pan de Yuca.
Lyckligtvis hade jag det.
Det var briljant, och skulle vara bra material för Hammondland TV.
Självklart.
Hej, och välkommen till Hammondland TV!
Tack. Jag heter Richard Hammond, framför en studiopublik.
Först av allt, för att göra bröd behövs mjöl.
Det är där vår vän yuccan kommer in.
Ta en bit yucca här, vät en sten. Denna skål är full av vatten.
Och jag ska mala den.
Ni ser när vattnet blir mjölkigt
för att jag maler ner dessa små partiklar av yucca
på min slipsten här, ner i vattnet.
Det är början på mitt kassavamjöl.
Vattnet har blivit mjölkaktigt. Så...
...nu ska jag koka bort vattnet.
Vi kommer då att få ett vackert yucca-mjöl att göra bröd av.
Nästa problem är att vi behöver jäst.
Jag har ingen jäst eller bakpulver.
Jag ska göra den själv.
Jag har massor av sjögräs. Och jag har bränt den.
Det är som en skål full av krispigt bränt sjögräs.
Här är det fantastiska med sjögräs.
Med allt natrium den är indränkt i från havet,
nu är det bränt, och jag har fått natriumkarbonat,
och om jag tar en lime, som är full av citronsyra,
och pressar denna citronsyra på den,
kan man faktiskt höra ett bubblande när den släpper ut CO2.
Och det är det som kommer att få brödet att jäsa.
Efter att ha kokat bort vattnet från yuccamjölvattnet,
har jag bara rent mjöl, basen till mitt bröd.
Nu måste jag lägga i alla mina andra ingredienser.
Så där.
Tillsätt vatten till yuccamjölet,
sjögräsjästen, och äggvita,
och blanda.
Det är allt. Här är min deg.
Jag vill ha dem till fiskburgarna,
så de ska vara runda.
De ska vara här.
Och gräddas.
Välkommen tillbaka till Hammondland TV, framför en studiopublik.
Tack, tack.
Nu gäller det. Sanningens ögonblick.
Ja, det funkade!
Det jäste.
Där är det, mitt smaskiga yuccabröd!
Det är bara... Ja.
Det är nästan för gott.
Bryt, allihop. Bra program. Bra gjort.
Tack. Bra jobbat.
Och vi är ute.
Jag behöver spy. Han kommer att gilla dem.
Är du redo att göra raketer?
Åh, ja.
-Raketbränsle, blixt, pang, smäll! -Japp.
-Så... -Kom igen.
Vi börjar med lera, fyll upp det med sockerblandningen,
och sen, högst upp, lägger vi den reaktiva metallblandningen.
Hur mycket energi finns i detta?
Förhoppningsvis tillräckligt med energi för att avfyra den 30 meter upp?
Tryck ner det nu.
Hur hårt?
Inte så hårt!
Nu har jag kissat på mig,
spränger den av mig armen då?
Var bara försiktig. Tryck inte superhårt.
Var bara försiktig.
Så det är de tre flyktiga metaller tillsammans
med kaliumnitrat i toppen...
Som kommer att ge oss ett stort, rött, rökigt eldklot.
-Så det ger oss rök, blixt och pang. -Japp.
Och raketbränslet under...
-Ger oss lyft. -Väcker Newton och säger:
-"Ta fram din tredje lag." -Japp.
Lika och motriktade reaktioner av materia och dragkraft.
Men tänk på det.
Vi kommer att ha våra egna nödbloss.
Det här kommer att få bort oss från ön.
Inser du det?
Knyt pinnen till bambun...
Och där är våra nödraketer.
När testar vi dem?
Vi kan testa dem nu.
Det här är väldigt spännande.
-Du är upphetsad. -Jag är så uppspelt.
Vad coolt det är om det här funkar.
Du älskar det.
-Det gör jag. -Jag har aldrig sett dig så glad.
Vi spränger saker. Det är svårt att inte le.
Hoppas att de fungerar.
-Kommer vi att dö? -Nej.
Okej.
Vill du tända den? Nervös?
Om du tänder, så springer jag iväg.
Nu är det dags. Tänt var det här!
Spring!
Vi ser om våra raketer fungerar.
-Det är väldigt spännande. -Eller hur?
Det här kan få oss räddade.
Ja!
Respekt! Det är fantastiskt!
-Vi klarade det. -De funkade!
Jösses. Det här är så goda nyheter.
-Nu behöver vi bara göra 50 stycken. -Vadå?
-Ja. Vi behöver många. -Femtio?
-Ja. Vad är det med det? -Det är ett enormt jobb.
De här hjälper oss att komma bort från ön. Inser du det?
Ja! Det här är den bästa dagen någonsin.
Jag gjorde nödraketer och de fungerar!
De är fina och kommer att synas i flera mil.
Det är så skönt att spränga saker igen.
Jag ska få bort oss från den här ön, bara vänta och se!
4 JULI
Det var den fjärde juli och jag hade två prioriteringar.
Ett: Göra iskall öl.
Två: Se till att Tory inte fick reda på att jag planerade en fest.
Redo att ta emot.
Redo att sätta i.
Tryck. Rakt in.
För långt. Dra tillbaka.
-Ja. -Tryck upp den lite.
Jag tror att du måste lyfta den. Japp.
-Nej. Kom igen. -Slå hårdare.
Tack, professorn.
Du använder väl inte en fyrkantig pinne?
Fyrkantig pinne, runt hål.
-Klart. -Klart.
Vi är nästan klara.
Okej, den sista.
Pang.
Nu sätter vi fast flaskorna
tack var den här genialiska grejen.
Titta när den snurrar. Det finns en liten kamrem där.
Den hoppar över och sprutar!
Det är ganska coolt!
Med varje rotation blir den våtare.
Den sprutar vatten på våra strumpor.
Rotera.
Det är därför det här fungerar bättre än en hink med kallt vatten.
Allt man behöver göra är att utjämna temperaturerna.
Det kalla vattnet drar ut värme.
Allt man gör är att delvis värma upp hinken med vatten
och delvis kyla de här. Den sitter där.
Låt oss se om det fungerar.
Ja.
Titta där! Vi har gjort en väderkvarn!
Det är fantastiskt.
Den snurrar verkligen nu.
Jag ser fram emot att dricka mer av din hooch.
-Ja! -Ser fram emot huvudvärken.
Jag hänger resten av flaskorna. Gå och lägg dig en stund.
Jag borde ha förstått att nåt konstigt pågick.
Richard hade aldrig släppt in mig i sitt rum
och nu insisterade han på att jag tog hans säng.
-Varför är du så snäll mot mig? -För att jag bryr mig.
-Okej. -Jag ser att du känner dig trött.
Jag har inte sovit så bra.
Fly bara in i lycksalig sömn.
-Verkligen? -Det är bekvämt där inne.
Jag älskar vad du har gjort med stället.
Ligg bara ner. Ner med huvudet.
Så, du mår redan bättre.
Det är så mycket bekvämare än hängmattan.
Okej?
-Sov gott, min amerikanske vän. -Så mjukt.
Det är så mjukt.
Natti-natti.
Spritväderkvarnen är briljant. Det kommer att funka.
Vi har inte druckit kalla drycker på evigheter.
Och grejen är... följ med.
Han har somnat.
Han kommer att sova och han har ingen aning
varför jag plötsligt gör allt detta för honom.
Så, jag måste göra mig redo för den stora överraskningsfesten.
Han blir nog glad!
Överraskningsfest!
Varför pratar du så där för?
Det är den fjärde juli! Glad självständighetsdag!
Jag vet att den är viktig för er amerikaner
och hur mycket du längtar hem, så jag har tagit lite
av det gamla Amerika till den gamla ön.
Du skrämmer mig.
Titta vad jag har gjort! Titta där ute.
Skåda! Allt är för dig. Kom igen.
Herregud!
Det är din egen självständighetsdags-temapark.
-Herregud! -Det känns levande, eller hur?
-Det här är galet! -Ja!
Har du byggt det här?
För dig.
Ta en öl, min vän. Vi går och utforskar. Det finns mycket att se.
Den här vägen till den första attraktionen.
Där är den. USA:s motsvarighet till schack.
För det första ska vi utrusta dig med en kall dryck.
-Det fungerade. -Ja.
-Den är faktiskt kall. -Ja. Hur smakar den?
Den rinner ner bra.
Du har spelat det här.
-Kasta dem. -Jag älskar det.
Genialt! Max poäng!
Det skulle inte vara en temaparkupplevelse
utan en "testa din styrka"-maskin.
-Känner du dig stark? -Det är coolt.
Trampa på skivan. Kokosnöten träffar pannan.
Alla beundrar dig.
-Visst. -Undan. Nu är det dags.
Kör.
Pang!
-Nu, mr Belleci, ett spel i skicklighet... -Vad är det här?
...bedömning och list,
"coconut shy"! Gör det!
En basebollpose! Så amerikanskt!
-Alla är en vinnare! -Vad vinner jag?
Du vinner... en fiskburgare!
KAPTEN HAMMONDS FISKRÄTTER
Kom fram! Fiskburgare! En dollar eller gratis för prisvinnare!
Hej, jag vann precis på kokosnötkastning.
Är du en vinnare? Då behöver du en fiskburgare, sir.
Vadå?
Det är en köttig tugga, eller hur? De har substans.
Den har smak.
Verkligen? Och det smakade gott?
Jag har aldrig ätit något så äckligt.
Och de bara fortsatte att komma och komma.
Jag tänkte kräkas långt innan han serverade sin sista överraskning.
-Kom fram! -Herregud, vad är det?
Skåda!
Det, min vän, är den här karnevalens stjärnattraktion,
den stora, huvudattraktionen!
-Är det en åktur? -Jadå.
Det är en 360-graders gunga.
Coolt! Det är som en rysk gunga.
Här har jag lagt en motvikt, på jämna avstånd från vridningspunkten,
så precis när man börjar tappa fart, tar tyngdkraften på motvikten över
och man åker runt! Vilken känsla!
-Hur fort går den? -Så fort du vill.
-Va? -Japp.
Skrik om du vill åka fortare eller inte.
-Ja. -Och det är säkert?
Ja, ja.
Okej. Ja, ifall, typ...
Tänk om jag vill sluta?
Har du ett bromssystem? Hur kommer jag av?
Glöm att stanna, vi sätter igång.
-Frihet! -Det är grymt.
-Vi gör det imorgon. -Nej, vi gör det nu.
Jag mår inte bra.
-Är du lite rädd? -Jag mår bara inte bra.
Lite rädd?
Det är meningen. Det är en åktur.
Okej, låt oss ta en åktur.
-Du tänker väl inte döda mig? -Nej!
Jag tror att du försöker döda mig.
-Så jag spänner fast mig här? -Ja.
Och håll fast ganska hårt.
Ja.
De gamla benen darrar av rädsla där.
-Du är rädd. -Nej.
Det är som före en bergochdalbana.
-Det är spriten. -"Kommer jag att klara mig?"
Ers Majestät, är ni redo för ert livs åktur?
-Redo? -Ja.
Alla kommer att älska dig. Njut av åkturen. Åk!
Det är så graciöst! Titta på det där!
Jag kommer att dö!
Och här kommer han!
Var är bromsarna? Kan du sakta ner den?
Inte riktigt. När som helst nu,
kommer din drivkraft kombinerat med vikten
att övervinna gravitationen och du flyger runt.
Jag känner att det närmar sig.
Så där ja! Du gjorde 360 grader!
Ja!
Det måste kännas fantastiskt!
Åh, herregud! Kan du släppa ner mig? Släpp ner mig!
Jag har en överraskning till.
-En storslagen final du kommer att älska! -Richard!
Seriöst, kan du sakta ner den?
Det går för fort.
Se där!
Mina nödraketer! Richard!
Glad självständighetsdag!
-Vad gör du? -Det är vackert!
Det är mina nödraketer!
Få ner mig härifrån!
Vilken show! Vilken natt!
Det gör mig tårögd bara jag tänker på det.
Och señor Belleci? Gillade han det?
Hur kunde du? Du vet hur länge jag jobbade med dem! Hur kunde du?
Le. Den lyckligaste dagen i ditt liv!
Din lilla...
Det är fantastiskt!
Din jäv...
Det är en lycklig gäst.
Du måste berätta för dina vänner hur roligt det var!
Du...
Varför gjorde du det?
Du kommer aldrig att glömma det här!
När jag kommer ner härifrån, ska jag döda dig!
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis
Kreativ ledare Bengt-Ove Andersson