KAPITEL 2 SÆT STRØM TIL
DE STORE ESKAPISTER
Undskyld.
Jeg husker bare, hvor godt livet blev, da vi fandt ud af at få strøm.
Hvad spurgte I om?
Hvad fandt vi i fælden?
Så er det nu.
Om tre, to, en.
Jeg byggede den kun for at opmuntre Tory.
Og så senere den aften brød helvede løs.
De er her! De er kommet efter os!
-De kommer! Hvem kommer? -Det ved jeg ikke.
Hvad fangede I?
Tja, Tory havde ret.
Vi var ikke alene på øen.
Vi fangede et monster.
Et monster...
Hej, seere. Bag mig kan I se mit første hønsehus.
Det første, jeg byggede.
Ikke så let, som det ser ud, men jeg er ret tilfreds,
og sig hej til Monster.
Det er en stor dag for Monster, for hun flytter ind i sit nye hus,
som jeg har bygget specielt til hende.
Gider du holde, mens jeg åbner døren?
Nej, film mig og hønen.
Hvad siger du? Det er dit nye...
Nej. Film mod...
Du er umulig til det. Kom her.
Jeg har bygget...
Ti stille.
Hvad har vi lært, siden Monster kom ind i vores liv?
For det første er der en kylling på øen, der hedder Tory Belleci.
For det andet er der en høne på øen.
Han er sjov.
Og den lægger æg. Vi får æg fra hønen.
-Det er en god nyhed. -Vi får rigtig morgenmad.
-Ved du hvad, jeg tror... -Hvad?
Jeg kan lave en serie derhjemme.
Folk tjener penge på det her.
-En dokumentar om oplevelsen? -Jeg bliver influencer.
Influencer? Hvad er det?
Et ungt menneske, der lægger hele sit liv ud på internettet.
Det forstår jeg ikke. Hvordan kunne du filme?
Min telefon.
Undskyld. Jeg bliver lidt for ivrig.
Lad mig spole tilbage til vores første dage på øen.
Jeg ledte omkring skibsvraget og fandt min telefon.
Tory! Jeg sagde, vi ville klare os.
Hvad?
-Din telefon? -Ja!
Det er alle tiders!
Den var selvfølgelig lidt våd.
Vi ventede evigheder på, den skulle tørre, så den ikke kortsluttede.
Men så kom øjeblikket.
Det var faktisk ret spændende.
Vores fremtid afhang af den.
Den er mit eneste håb.
Den er helt død.
Jeg kan lige så godt smide den væk.
Hvad med at lave batterier?
Man skal bare have to typer metaller og syre.
Der er syre i den.
Kan vi oplade vores telefon med vores frokost?
Hvis vi havde nok af dem og to slags metal, ja.
Hvor meget er nok?
Det ved jeg ikke.
Sikkert en masse.
Richard troede ikke på mig. Men vi havde brug for
kobbermønterne fra bådens sprutfælleskasse,
kabler og søm fra skibsvraget. Den sidste komponent var yucca.
Tonsvis af yucca.
Sådan. Det er en masse yucca.
-Vi får brug for dem. -Hvad er planen?
Det fungerer på den her måde.
Vi anbringer et søm i en ende af yuccaen.
Zink vil reagere med syren i grøntsagen, ikke?
Det vil frigive elektroner.
I den anden ende anbringer vi kobber.
Kobberet kan godt lide elektroner. Det vil tiltrække dem.
Så man skal bare
fastgøre en ledning fra sømmet til kobberet.
Nu har man strøm. Vi har elektricitet.
Hvis vi anbringer vores telefon i kredsløbet,
vil den lade op, så vi får signal. Måske kan vi komme væk fra øen.
Hvor meget strøm har vi brug for?
Vi skal bruge fem volt ved en ampere.
Det lyder ikke af meget. Er det nok?
Nej. Det er ikke nok.
Hvad med en stor? Det er en 15 volt.
Det er klart en 15 volt.
-Se lige størrelsen. -Nu drømmer du.
Jeg skal faktisk skaffe en masse yucca.
Ja.
Jeg er landmand nu.
Fortsæt.
Ja!
Det skete ikke.
Det er en god begyndelse.
Begyndelse?
Jeg kan starte min bil med den mængde.
I ved, at et batteri er en kompakt måde at lagre energi på.
Ja.
Det var det her ikke.
Okay.
-Tory? -Ja.
Må jeg være ærlig?
Det håber jeg, du vil være.
Alt det her var til tider ret kedeligt.
Det var det.
Har du telefonen?
Giv mig den.
Så er det nu.
-Åh gud. -Giv det tid.
Jeg vil vil bare sikre, det er samlet rigtigt.
De er i serier. Hver gruppe er forbundet...
Ville det være godt, hvis vi så en rektangulær form
med en rød stribe på siden som en batteriopladning?
-Den oplader! Det virker! -Det virker.
Det havde jeg ikke troet.
Men det er ikke startsiden. Jeg har brug for mere strøm.
-Kom nu, kæmp! -Det virker faktisk.
Kæmp, mine grøntsager!
Ikke mine grøntsager. Du ved, hvad jeg mener.
Vi har brug for startsiden.
Gad vide, hvor længe...
Kom nu. Du arbejder ikke hårdt nok.
Du må ikke svigte dine brødre og søstre.
Måske skal vi bruge flere yuccaer. Der kommer startsiden.
-Det er os. -Okay.
-Lad den lade op. -Sådan.
-Nu kan vi få signal. -Du skal ikke tage den nu. Den er ikke...
...opladet.
Tory, du er lidt for hurtig.
Det kan være vores eneste chance.
-Hvad... -Det kan være vores eneste chance.
-Den er død. -Det er væk.
Det skal nok gå.
Jeg kan afslutte sudoku-spillet, når vi kommer hjem.
Fik I signal?
Nej.
Der er knap nok signal på landet i England,
langt mindre på en fjern ø.
Jeg forsøgte at sige det til Tory.
Så jeg lavede endnu flere batterier.
Jeg fik opladet telefonen helt.
Så gik jeg rundt efter signal.
Men jeg kunne ikke finde noget. Intet.
Nu vi havde opladet telefonen, hvad gør Richard så?
Han laver dumme videoer.
På det tidspunkt besluttede jeg at gøre noget seriøst ved elektriciteten.
Jeg havde brug for strøm til at lave influencervideoer.
Min eltandbørste skulle også oplades.
Da fik jeg en genial idé.
Den vil I kunne lide.
Generatoren.
Det er den del i bilen, der producerer el.
Hvad har ellers en generator?
En båd.
Så vi tilriggede et håndsving
og forbandt det til kontrolpanelet fra bådens styrehus.
Virker det, vil vi kunne oplyse hele huset.
Denne ene bevægelige del i generatoren
er den vigtigste ting i vores verden.
Den fører os fra den mørke middelalder og ind i civilisationen.
Lad os bare håbe,
at havvandet ikke helt har ødelagt magneterne eller ledningerne.
Du er en kilde til melankoli.
Hvorfor har vi brug for bilbatteriet? Giver det her os ikke el?
Hvis det var en dynamo. Det er en generator.
Den laver vekselstrøm. Man skal kickstarte den.
Så jeg bruger det sidste batteri,
som har lidt strøm tilbage efter din svejsning.
Det er lige nok til at inducere en elektromagnet i midten.
Så drejer den i generatoren, genererer strøm og kickstarter den.
Er du klar til det?
Hvorfor er jeg sur?
Du havde brug for motionen.
Begynd.
Du skal gøre det hurtigere.
-Ikke dårligt. -Hold det konstant.
Det er lettere end at hakke grøntsager.
-Er du klar? -Ja.
Så er det om tre, to, en.
Det er et kæmpe øjeblik.
-Richard, se. -Jeg kan ikke. Virker det?
-Det virker. -Ja!
-Lyset blinker. Vi har spænding! -Jeg laver strøm.
Jeg er Electroman!
Det er noget af en begivenhed. Jeg kan oplade min tandbørste.
Åh gud! Skal jeg blive ved?
Lad os se, om vi kan oplade telefonen.
-Tory, min arm gør ondt. -Bliv ved.
Jeg vil være i superform, når jeg bliver hentet.
Så er det nu. Sandhedens øjeblik.
-Næsten inde. -Kom nu.
Richard!
Det virker. Man kan se batteriskærmen.
-Det er en god nyhed. -Jeg kan ikke blive ved.
-Bliver du træt? -Ja.
-Skal jeg tage over? -Ja.
Kammerat.
Ja.
Jeg kan ikke se, det er svært.
Vent 20 minutter.
Med en kost af små fisk og hundemad tror jeg ikke, vi kan gøre det... nok.
Hvornår er vi oppe på 100 %?
Der vil gå et stykke tid.
Kaptajnens log... Jeg aner ikke, hvilken dag det er.
Vi vil forsyne lejren med strøm med bådens generator,
og det virker. Vi får strøm, men ikke nok.
Jeg har ikke nok til at optage kaptajnens log.
Hvordan skal jeg diktere mine erindringer uden strøm?
Vi må prøve at automatisere elproduktionens proces...
Vent.
Vent lidt.
Tory.
Tory! Jeg har en genial idé.
Det var ret fjollet.
Vi havde drukket vand fra floden i månedsvis.
Vi skulle bare bygge et vandhjul.
Kunne romerne gøre det for 2.000 år siden,
måtte vi kunne gøre det med moderne skrot fra båden.
Jeg lavede en aksel med træ og metal.
Så syede jeg opskyllede presenninger sammen til at indsamle vand.
Armene var det vigtigste.
Jo længere de var, des mere drejekraft
eller drejningsmoment.
På den måde kunne generatoren køre hurtigere.
Det ser fantastisk ud!
Giv mig den.
Gid det passer.
Ja.
Så skulle vi tilkoble et tandhjulssystem til at dreje generatoren.
Jeg har tilsluttet vandhjulet til vores generator.
Hjulet vil dreje. Det er et direkte træk.
Det vil dreje akslen, som driver denne kæmpe remskive.
Den store remskive er forbundet til en lille remskive på generatoren.
Husk nu, at generatoren ønsker hurtige omdrejninger.
Jo hurtigere det går, des mere elektricitet får vi.
-Så gearingen er god. -Stort tandhjul, lille tandhjul. Hurtigt.
-Kan du lide fart? -Ja.
Må jeg rose dig for din strammeanordning?
-Den er primitiv. -Den virker.
Den er enkel, men den strammer bæltet.
Det er en enkel løsning.
Vi skal bare have vandhjulet til at bevæge sig.
Det er et stort arbejde, men vi gør det.
At bygge hjulet var blot det halve job.
At få det forbundet til nok vand for at få det til at bevæge sig
var en helt anden kamp.
Heldigvis havde vi naturens tagrende.
Jeg tænkte, I ville afbryde.
Det er bambus. Naturens egen tagrende.
Nå, men...
Vi fandt flodens udspring nær det højeste punkt.
Så vi skulle bare aftappe den.
-Er du klar, Richard? -Ja.
Tilslut den. Det er sandhedens øjeblik.
Det virker.
Vi er primitive blikkenslagere.
Det er genialt. Vi har rindende vand.
Jo længere vi er her, des mere civiliseret føler jeg mig.
Jeg vil tro, at faldet herfra ned til vandhjulet
vil have reel styrke.
Hvis vi kan aftappe lidt ekstra på vejen, kan vi forbinde dem,
koble dem sammen, og når det når vandhjulet,
er det en rivende strøm.
Jeg hiver iglerne af nu.
Kan de spises?
Det var det. En kilometer lang bambustagrende,
der førte ned og gav os vandkraft.
Vi skulle bare forbinde den sidste del
for at lede vandet til hjulet.
Dumt nok lod jeg Richard tage sig af det.
Tory!
Det kommer!
Tory! Vandet kommer!
Det siger du ikke. Du burde have sagt til.
Se lige. Jeg har leveret vand til vandhjulet.
Det er genialt.
Men vi mangler hjulet.
Vandet var for langt væk. Hjulet drejede,
men uden den fart, vi skulle bruge til generatoren.
Det skal lande i lommen, så tyngdekraften gør arbejdet.
-Ja! -Det kommer ned.
Vi skal skære 30 centimeter af,
så det lander lige i lommen.
Går vi for langt, lander det på toppen af hjulet,
det vil udfylde lommen og ikke få hjulet til at røre sig.
-Vi skal skære af. -Ja.
Flytter du renden, saver jeg.
-Så kan du blive tør. -Sjovt.
Det ville være let at tro, at han gjorde det med vilje.
Men så klog er han ikke.
Tory, slip vandet løs.
Her kommer det.
Ja!
-Ja. -Se lige!
-Det er langt bedre. -Det falder, hvor det skal.
Langt bedre.
Det virker. Laver det strøm?
Det virker. Vi laver elektricitet.
Vi laver strøm. Vi har strøm.
Mine små pus, I lever.
Se jer lige.
Og nu den store.
Ja.
Det afkøler.
Det er næsten for...
Hvad?
Hold nu op.
Hvad sker der?
-Det stoppede. -Hvad har du gjort?
Jeg har tændt for ting.
Hvor mange?
Basalt livreddende udstyr.
Du koblede for meget til.
Det elektromagnetiske felt har nedbrændt generatoren.
Hvad skete der?
Det forstår jeg ikke.
Generatoren virker via elektromagnetisme.
Da vandhjulet drejede, drejede det vores magnet.
Magneten er inde i trådrullerne.
Når magneten drejer inde i rullerne, skaber den elektricitet.
Men da Richards "essentielle udstyr" trak for meget elektricitet,
blev der skabt et magnetfelt i rullerne.
Magnetfeltet var stærkt nok
til at stoppe drejemagneten i vores vandhjul,
og derfor sad hjulet fast.
-Det vidste jeg ikke, man kunne. -Det ved jeg.
Men det virker ikke.
Vi er nødt til at bygge et større hjul.
-Vi skal bruge mere drejningsmoment. -Den amerikanske løsning. Større.
-Vil du have strøm i træet? -Ja.
Vi får brug for et større hjul.
Åh gud.
Gør det større, eller tag hjem.
Jeg vil gerne hjem.
Richard var ansvarlig for at bygge det større hjul.
Så det tog et stykke tid.
Det var irriterende. Jeg ville videre med fyrtårnet.
Et fyrtårn? Det bliver værre og værre.
Du spilder din tid, kaptajn Ahab. Moby Dick er ikke derude.
Ja. Men ved du, at heroppe kan jeg se dobbelt så langt
som dig nede ved havoverfladen?
Du kan kun se tre mil eller fem kilometer for jer europæere,
eller hvad end I er i dag.
Jeg kan se otte mil eller elleve kilometer.
Kunne du se over 100 kilometer, ville du ikke se noget, for intet er på vej.
Stræk benet mere ud.
Jeg kan se delfiner.
Sæt nu, de kommer om natten?
Sejler et skib om natten, ser vi det ikke.
Vi må bygge et fyrtårn.
Et fyrtårn. Jeg vil gerne have et tv.
Stræk mere ud. Dit bagben skal være lige.
Du ødelægger min yoga-stemning.
Det var ikke en dum idé.
Gjorde han det, ville han ikke genere mig.
Vi skal bare have et lys.
Det er ikke lyst nok.
Det vil ikke virke.
Vi kan tage disse her og klumpe dem sammen.
Hvor er projektøren fra båden?
Uanset hvilket lys man har,
skal man bruge en enorm linse for at se det på afstand.
En linse?
Det har vi ikke.
Vent lidt.
Vi kan lave en linse.
Der er sand overalt. Vi skal bare smelte det. God idé.
Jeg giver op.
Her kan jeg ikke finde fred.
I ved nok, at glas er lavet af silica
eller siliciumdioxid i sit fulde navn.
Det er sands primære bestanddel.
Fik jeg sandet varmt nok, ville jeg have glas.
Havde jeg glas, kunne jeg lave en linse.
Jeg manglede bare en brændingsovn.
Det skulle jeg bruge ler til.
Og så fik Richard overraskende nok en god idé.
Hvorfor bruger myrer ler til deres tuer?
Fordi det er strukturelt godt
til at bygge små strukturer i deres hjem.
Det giver god mening. De bryder ikke sammen.
-Præcis. -Hvordan ved du det?
Jeg har lavet en del naturhistoriske programmer.
Jeg troede mest, de var om biler.
Jeg er en stor kanon i den naturhistoriske verden.
For eksempel er der heri en...
Fugleedderkop?
Ja. Sikkert.
Du aner ikke, hvad du taler om.
Det kan bare være snot.
Sagen er, at hvis vi finder en myretue,
har de gjort arbejdet for os.
-Der er den. -Den er enorm.
Se lige, hvor sjovt de har det.
De har gjort arbejdet.
De har fundet ler til os. De har endda gravet det op.
Vi lægger det i spanden, og det er dit ler.
-Vi kan bygge en kæmpe brændingsovn. -Ja.
Ved du, om det er stikmyrer?
Myrer har ikke etikette på.
Du er natureksperten.
Myrer er myrer. Grav.
Du godeste.
Pis.
De er stikmyrer.
Der er som en million små krokodiller i mine bukser.
Han har angrebet mine nosser!
Det var bare hundredvis af små, smertefulde myrebid.
Hvorfor blev han så vred?
Det var ikke ham, der blev bidt på...
På hvad?
Pyt.
Endelig fik vi fat på noget ler, og jeg kunne bygge ovnen.
Jeg var ret glad for resultatet.
Virker den?
Den er varm.
Jeg ved ikke, om den bliver varm nok til at smelte sand til glas.
Vi skal have den op på 3.000 grader fahrenheit.
Det er 1.700 grader celsius. Det er virkelig varmt.
Virkelig varmt. Lad mig vise dig, hvad vi skal lave.
Fyrtårne har eksisteret i tusindvis af år.
Men i 1822 skabte franskmændene fresnellinsen...
-Er det en forelæsning? -Ja.
Vent lidt.
Sådan fungerer en almindelig linse.
Har man en lyskilde, spredes den ud.
Men selve linsen vil ændre lysets bølger til en stråle,
hvilket er nødvendigt for at få lyset så langt ud som muligt,
ud i horisonten, hvor skibene er, så de kan se os.
Vi kunne lave en kæmpe linse, men den er for tung.
Vi har ikke materialet,
og vi kan ikke få den op i tårnet.
Så jeg udtænkte det her.
Det er en fresnellinse.
Den består af en masse prismer. Og de vil gøre det samme.
De tager lys, der spreder sig ud, og gør bølgerne til en kæmpe stråle.
Vi skal bare lave 48 prismer.
Og anbringe dem i den her opstilling.
Det bedste er, at de er meget lettere
at få op i tårnet.
-Hører du efter? -Ja.
Otteogfyrre fanger laver en flannellinse.
Nu skal vi lave prismer.
-Skal vi lave ting nu? -Ja.
Godt. Timen er slut.
Okay.
Jeg har lavet en model i træ.
Jeg har dækket den med ler og lavet en form.
Så tager vi det her, fylder det med sand
og laver prismer.
Hvad er chancen for, at det virker?
Det er første gang, så jeg aner det ikke.
Hvor får vi sandet fra?
-Jeg er faktisk ret spændt. -Også mig.
Det er bare sand.
Det er varmt. Måske skal vi have sikkerhedsbeskyttelse.
God pointe.
-Hvad er det til? Dække hovedet? -Sikkerhed.
Okay.
Det er varmt.
Er det virkelig varmt?
Ja.
Så skal vi vel bare...
...holde øje, indtil det smelter.
Jeg bliver utålmodig med sådan noget.
Vil den sige "ping," når den er klar?
Nej.
Lad os tjekke.
Det er varmt.
-Ja. -Det er rødglødende. Det er et godt tegn.
Jeg kan mærke varmen komme ud.
Det ser ikke smeltet ud.
Det ligner sand.
Måske i bunden?
Tory! Du har lavet varmt sand.
-Det er ikke varmt nok, vel? -Nej.
Jeg har bare lavet varmt sand.
Hvornår smelter glas,
når det er blevet glas af sand?
Jeg tror, det er ved 2.200 grader fahrenheit.
Så det er 1.200 grader celsius.
-Det er noget koldere, ikke? -Ja.
Jeg er ikke ekspert.
Men hvis vi tog glasflasker.
Der er af masser af dem derude.
Som dem, der skyller op på kysten?
Vi knuser dem. Det er glas. Det kræver mindre varme.
-Jeg er med. -Der er millioner af flasker.
-Det er en rigtig god idé. -Ja.
Jeg ville være purist. Jeg ville se, om vi kunne lave glas af smeltet sand.
Jeg beundrer din ærgerrighed.
Det er noget bras.
Jeg hader, når han har ret.
Selv med de knuste flasker
krævede det et hav af forsøg, før vi fik noget brugbart.
Men endelig, efter lang tid,
havde jeg noget at vise Richard, der var godt nok.
Her er den første hele prisme.
Den er smeltet.
Jeg lærer meget om smeltet glas.
Man skal lade den blive
og lade ovnen køle ned med den i.
Ellers køler den for hurtigt ned og splintres.
Hvordan får man den ud af formen? For den kan gå i stykker.
Jeg brækker lerformen af glasset.
Det bør være okay.
Intet pres.
Jeg vil gerne hjælpe. Men jeg kan ødelægge det,
og så bliver du sur.
-Sådan. -Se lige.
Det er glas.
Det er ikke kønt, men det er i et stykke.
-Må jeg holde? -Ja. Vær forsigtig.
Hvordan slipper du af med de klumpede stykker?
Jeg tror, jeg vil knuse glasset i mindre stykker
og måske opvarme det langsommere, så luftboblerne forsvinder.
Jeg bør hente flere flasker.
-Sådan. -Nej. Ikke den der.
Jeg ved ikke, hvor længe det tog.
Jeg må have prøvet 100 gange. Måske 1.000.
Jeg perfektionerede min teknik.
Pis.
Jeg polerede og sleb glasset.
Indtil jeg endelig havde 48 helt klare prismer.
-Er du klar til at montere det? -Jeg er lige kommet.
Her er den.
Ja.
Vi lader denne kant hvile på disse skruer.
Forsigtigt, jeg kan høre den knage.
Jeg kan se det nu.
Hver overflade med profil
kopierer formen på linsens overflade,
men uden alt det bag sig.
-Præcis. -Der kan du se.
-Jeg er imponeret. -Er du?
Ja. Og det er rart at have dig tilbage. Du blev lidt kedelig.
-Jeg kan være indædt. -Jeg har savnet dig.
-Obsessiv. -Det er rart at se dig.
-Skønt, det er færdigt. -Godt.
-Det tog lang tid. -Den er smuk.
Vent.
-Hvad? -Jeg fik bare en tanke.
Hvad?
En statisk stråle vil ikke tiltrække stor opmærksomhed.
Den skal dreje for at forbedre vores chancer for at blive set.
Den skal rotere.
-Skal den rotere? -Ja?
Du har lavet den færdig, og nu skal den rotere?
Vi skal lave et rigtigt fyrtårn.
Det gør jeg.
Gør du?
Jeg var ivrig efter at lave fyrtårnets rotationssystem.
Ja?
Hvorfor?
Jeg er en flink fyr. Og jeg ville ikke have ham til
at bruge dyrebar elektricitet, som jeg brugte til ventilatorerne.
Så jeg fandt på
en miljøvenlig og genial løsning.
Hvad er der med hængekøjerne?
-Tory, min ven. -Ja?
-Kom hid. -Okay.
-Og nyd smagen af mit geni. -Okay.
Du ville have et fyrtårn.
Den roterer.
-Se lige. -Ja.
-Flot klaret.
Hvad gør vi? Bevæger vi den frem og tilbage på tværs af horisonten?
Vent. Du har ydet en stor indsats,
da du lavede disse smukke linser.
Det gjorde jeg.
Så indstillingen af din juvel
krævede en lige så stor mængde arbejde. Og det har jeg præsteret.
-Skal jeg bekymre mig? -Det er genialt!
Min beregning er baseret på linsens omkreds.
Hvis man er på et skib derude, vil man blive udsat for et kort glimt
af strålende hvidt lys i tre tiendedele af et sekund,
som er det universelt anerkendte interval af lysglimt fra et fyrtårn.
Jeg kan få det anerkendt som et officielt fyrtårn.
Hvis vi delte øen med en officiel fyrtårnscertificeringsekspert.
Men vent, hvis du lavede det her
efter et rigtig fyrtårns specifikationer,
vil folk så ikke bare undgå os?
Nej. For alle fyrtårne er kortlagte.
Et skib vil sige: "Der er et fyrtårn," og slå det op,
det burde ikke være der, undersøge det
og redde mig og nok også dig.
-Tror du, det sker? -Ja.
-Hvis du siger det. -Ja.
Hæng dig ikke i detaljer. Vil du se systemet nedenunder?
-Kan vi ændre det senere? -Nej! Jeg har arbejdet...
Er der ikke et SOS?
Det er et fyrtårn. Kom og se, hvordan det virker.
Det er kvalitet. Du bliver imponeret.
Har hængekøjerne en rolle?
Det er et helt system. Jeg forklarer dig det.
Det, der tæller, er, at det er et fuldt ud miljøvenligt, grønt system,
der er baseret på planetens mest vedvarende ressource, tyngdekraften.
Hvad gør vi? Anbringer vi en vægt i hængekøjen,
som trækker i rebet, drejer tandhjulene og tænder for fyrtårnet?
Men altså.
-Hvad? -Det ville jeg forklare.
Undskyld. Værsgo.
-Du har regnet den ud. -Undskyld.
Jeg vil ikke spilde din tid så.
Hvad skal vi ellers tale om på en ø?
Det var et godt samtaleemne.
Du vil fortælle mig, hvordan det virker.
-Der er noget, du ikke har gættet. -Hvad?
Vægten skal være helt rigtig. Vi skal have det særlige blink.
Tre tiendedele af et sekund, meget vigtigt.
Med tilstrækkelig træk i tandhjulene med den rette vægt
tager faldet 20 minutter.
Den anden hængekøje vil komme op, og fyrtårnet vil rotere.
Hvor tung vægt snakker vi om?
Det er det sjove. Det er præcis din vægt.
Det er dig.
Skal jeg være vægten for den her tingest?
Føler du dig ikke særlig?
Hele systemet er baseret på dig. Du er centrum.
Det virker ikke at smigre mig.
Der er behov for en demonstration.
Clarkson har ikke den rette vægt som dig. Men han er tæt nok på.
Jeg anbringer ham, og han viser, hvordan det virker,
-Hans arme røg af. -Skønt.
Clarkson!
Det er betryggende.
Derfor skal jeg ikke i den hængekøje.
Det behøver ikke at ske.
Clarkson har klokket i det. Du er bedre end ham.
Nej. Det er en forfærdelig idé.
Kan man gøre det mere farligt?
Måske en krokodillegrav nederst.
Det er ikke farligt. Det var et uheld.
Glem, du har set det.
Lad os tilføje nogle pigge.
Sådan. Og afgang.
Det er ret fedt.
Det virker. Det er genialt.
Jeg er imponeret. Det er ret sejt.
Se, den drejer hjulene.
-Ja, og fyrtårnet. -Lyset drejer.
Så et spørgsmål. Når det her sker...
...hvad så?
Så er du nederst.
Den anden hængekøje kommer op.
-Kravler jeg op i den hængekøje? -Løber op og lægger dig i den.
Tyve minutter senere løber du op... Det er uden ende.
Hvad med søvn?
Jeg har kun 20 minutter. Hvorfor ikke otte timer?
Vi sover fra skumring til daggry. Det er 12 timer.
Så det er 12... Det er 36 20-minutters smålure.
Du vil være Iron Man den næste morgen. Du vil flyve.
-Jeg tror, du vil slå mig ihjel. -Nej.
Fyrtårnsplanen gik perfekt.
Vi skulle bare bruge elektricitet til lyset.
Så Richard og jeg gjorde det store vandhjul færdigt,
og så var vi klar.
Vi var endelig klar til det store spring fremad.
Et øjeblik af modernitet, oplysning,
civilisation, inspiration og fornuft.
Her kommer det!
Og jeg kunne tilmed oplade min eltandbørste.
-Richard! -Ja.
-Kommer der vand? -Ja.
-Vil det virke? -Jeg håber det.
Se lige hjulets størrelse.
Jeg håber, det virker. Jeg har lavet mange ledninger.
Her kommer det. Det bevæger sig ikke.
-Det bevæger sig. -Ja.
Se lige.
Man kan se kraften.
Ved at fordoble længden af armene
fordoblede vi hjulets drejekraft.
Der skal virkelig være smæk på.
Jeg har tilkoblet alt lys, jeg kunne redde fra båden.
Kan vi få generatoren til at dreje ved fuld kapacitet, får vi 45 ampere.
Det vil let kunne oplyse stedet, hvis det virker.
-Klar til at tænde? -Jeg går derover.
Jeg vil se med på afstand.
Jeg vil se det hele.
-Er du klar? -Ja.
Så er det om tre, to, en!
Se lige.
-Det ligner et eventyrslot. -Det virkede.
-Du milde! -Vi gjorde det.
-Det er som en olieplatform. -Du godeste! Hvor smukt!
Vi er civiliserede mennesker igen!
Nu lever vi.
Apropos civiliseret adfærd.
Vil lidt musik have interesse? Den her har strøm nu.
-Naturligvis. -Musik.
Hør lige det.
Jeg havde glemt, mennesker kunne lave det.
Det er som honning i mine ører.
Vi gjorde det!
-Den bedste dag nogensinde. -Ja.
Jeg vil mere end at overleve.
-Skal vi nøgenbade? -Bliv ikke sjofel.
Det var en god aften.
Det var før, Tory havde prøvet fyrtårnet for alvor.
Det er det mest latterlige...
-Du skal bare i seng. -Jeg vil reddes.
Men jeg vil også være i live, når vi bliver reddet.
Sov godt. Du får det bedre efter en lur.
Kunne du have gjort det mere skrøbeligt?
Du vænner dig til det.
Værsgo. Her er en lille ven. Lidt hygge.
Sikke en gentleman.
Godnat, kammerat. Sov sødt.
Du er umulig.
Læg dig til at sove.
Ja.
Bare en lille dråbe.
Hvilken lykke.
AMERIKANSK ORNITOLOGI
Tory?
Er du vågen?
Tory?
Bedre.
Ølivet var ret godt.
Indtil Tory begyndte at blive underlig.
Har du problemer?
Jeg er helt tåget. Jeg får ikke nok søvn om natten.
Det hængekøjefyrtårn holder mig vågen.
Jeg tager mig en lur.
Held og lykke med fiskeriet.
Hvad fanden?
Jeg vidste det!
Jeg vidste det.
Richard! Det er sejlet.
Richard!
Se!
Kom her! Det er sejlet!
Hvad?
Stille. Hvisk.
Hvorfor råber vi hviskende?
De kan være derinde. De kan være overalt.
-De kan holde øje med os nu. -Hvem?
Dem, der tog sejlet.
Jeg sagde det. Der er nogen på øen.
Det er et sejl.
Det er vores sejl.
Det er et sejl.
Og det er skyllet op fra havet.
Det sker hele tiden. Se lige alt det drivgods.
Er du sindssyg? Det er det forsvundne sejl.
Du må tage dig sammen.
Det er bare os. Sådan har det været fra begyndelsen.
Hvad var det?
Undskyld. Det uhyggelige skrig overdøvede.
Hvad sagde du?
Nu er jeg virkelig bange. Lad os gå tilbage til huset.
Gå ikke fra mig.
Tekster af: Maria Kastberg
Kreativ supervisor Lotte Udsen