‫זה רק חשבון המס שלך.‬
‫את הולכת לכלא.‬
‫אז את מבינה את הבעיה.‬
‫תן לי את זה.‬
‫קחי את זה.‬
‫אני לא יודע לספור כל כך גבוה.‬
‫תעזרי לי להבין.‬
‫אם זה הסכום שאת חייבת,‬ ‫מה לעזאזל ההכנסה שלך?‬
‫לא סיפרת לי שאת מרוויחה כמו רפובליקנית.‬
‫אני מנסה להיות בדלנית.‬
‫הם לא משלמים מיסים.‬
‫שכחתי, אתם השחורים לא רואים חדשות.‬
‫לא אכפת לי למי את חייבת וכמה את חייבת,‬
‫תעזבי את המוסך שלי, לקרישה.‬
‫בני, חשבת שאני רוצה שזה מה שיקרה?‬
‫אני טובעת.‬
‫בכל יום שאני לא עושה משהו, הקנסות עולים.‬
‫אני רק שומע,‬
‫"אתה ואתה ואתה..."‬
‫איזה קשקוש.‬
‫חברת הביטוח לא מוכנה לשלם‬ ‫על תיקון הקיר שאלייה ריסקה,‬
‫הם אומרים ש"אין לי פוליסה".‬
‫הם יודעים שאני שוקל להצטרף אליהם.‬
‫עזוב אותנו מהשטות הזאת.‬
‫אף אחד לא אוהב קורבנות.‬
‫לקרישה, למה את מכאיבה לי?‬
‫בני, בפעם הראשונה זה לא בכוונה.‬
‫אתה רואה עם מה אני מתמודדת. אין לי ברירה.‬
‫תמכרי לי את המוסך.‬
‫אין לי זמן לפתרונות בסגנון דיסני שלך.‬
‫כן, מותק.‬
‫אלא אם כן אתה מסתיר עוד‬ ‫קלפי בייסבול יקרים.‬
‫רדי מזה, רג'ינה.‬
‫הרכב הזה כבר יצא מהמגרש.‬
‫כן, דרך הקיר שלי.‬
‫רד מזה, ברנרד.‬
‫בני, אשמח למכור לך אותו.‬
‫זו תמיד הייתה התוכנית.‬
‫אבל אני לא אחכה עוד 15 שנה‬
‫עד שתהיה רציני סוף סוף.‬
‫זהו!‬
‫אין לי גיסה!‬
‫- איך עושים את זה? -‬
‫לקרישה לא יכולה למכור את המוסך.‬
‫לא אמור להיות לשדונית הקטנה הזאת‬ ‫סיר זהב איפשהו?‬
‫אתה גדול ואמיץ כשהיא לא פה.‬
‫גבר, אני תמיד אמיץ.‬
‫היא לא פה, נכון?‬
‫לאן אני אמור ללכת כל היום?‬
‫לספרייה?‬
‫לא, אתה אמור להושיב שם את התחת הגדול שלך‬
‫ולהגיד למישהו שאין לו אומץ להזיז אותך.‬
‫היי, אל תרד עליי. כולנו עוברים את זה.‬
‫שתוק, דייוויס. אתה אפילו לא עובד פה.‬
‫מתברר שגם אתה לא.‬
‫על מה אתה מדבר? אני אשבור את הרגל השנייה.‬
‫תפסיקו עם השטויות!‬
‫לקרישה לא מעיפה אותי לרחוב.‬
‫אני אטפל בזה.‬ ‫-איך?‬
‫תקנה ממנה את המוסך?‬
‫ועוד איך.‬
‫היי, טוני.‬
‫כמה אתה שם?‬
‫מה?‬
‫איך שהחברה שלך מפנקת אותך,‬
‫בטוח שיש לה כסף.‬
‫זאת התוכנית שלך?‬
‫איך קוראים לחברה שלי?‬
‫תמיד חשבתי שזה, "היי, מותק."‬
‫כן, אני לא מבקש ממנה כסף.‬
‫אז תהיה קמצן.‬
‫דייוויס.‬
‫אני יודע שאתה יושב על משהו.‬
‫כן, על הכיסא הזה.‬
‫אובר לשחורים זה לא מכרה הזהב‬ ‫שציפיתי שיהיה.‬
‫וצו ההפסקה המיידי לא עזר לי.‬
‫עכשיו אני סתם נהג שחורנית רגיל.‬
‫אתם ממש מאכזבים אותי עכשיו.‬
‫אני אמיתי איתך.‬
‫ובכנות, אם לקרישה במצב קשה כמו שאתה אומר,‬
‫אני מופתע שהיא החזיקה מעמד עד עכשיו.‬
‫אני הייתי מוכר מיד.‬ ‫המוסך הזה היה בגדר היסטוריה שחורה.‬
‫אני די מרחם עליה.‬
‫גם אני.‬
‫שנשלח לה משהו?‬
‫מה אתה חושב?‬
‫אולי שוקולדים וסלסלת פירות?‬
‫תחתונים.‬
‫מה קרה להם?‬ ‫-לא. היא אישה.‬
‫זה מה שנשים אוהבות.‬
‫מתחרה?‬ ‫-כן, כאלה.‬
‫תחתונים וגרביונים.‬ ‫-לאימא שלי יש פרחים...‬
‫הלו! אני פה!‬
‫אין לי חברים.‬
‫קבלי את זה.‬
‫יש להם מלגה של 1,000 דולר‬
‫אם אכין את השמלה לנשף מנייר כסף?‬
‫יש לי בבית.‬
‫את מחפשת מלגות כל היום.‬
‫באנו לפה כדי שתוכלי לעקוב‬ ‫אחרי המלצר החתיך ההוא, טריסטן.‬
‫קדימה.‬
‫אין לי זמן לחיוך המקסים‬ ‫ולאף המושלם שלו, סוואנה.‬
‫מאז שקרן המלגות של דודה לקרישה התרוקנה,‬
‫אני צריכה דרך אחרת למימון הלימודים.‬
‫היי, סירי, איך מתקדמים הפיצויים על העבדות?‬
‫היי, קסו במחבת וצ'יפס בלי תחתית.‬
‫אני כבר איתכן.‬
‫שמעת את זה? יש לנו כינויים.‬
‫אני לא בטוחה שאני אוהבת‬ ‫שקוראים לי "ללא תחתית".‬
‫אז מה תגידי כשהוא יחזור?‬
‫נראה לי שאזמין את ההמבורגר. אבלבל אותו.‬
‫תנגבי את הריר ותגידי לו מה קורה.‬
‫זה לא ריר. זה ליפ גלוס.‬
‫תגידי לסנטר שלך.‬
‫אני לא מאמין שאנחנו צריכים לתקן‬ ‫את החור מהרכב בעצמנו.‬
‫אני גאה בך, ברנרד. יצאת לדרך משלך.‬
‫תודה, אבא.‬
‫מתי העסק הזה יכניס קצת כסף?‬
‫אחד הקירות שלי עשוי מדיקט, אז לא בקרוב.‬
‫לא, הדיקט נחמד.‬
‫מתי נכניס לפה אנשים?‬ ‫-איפה הם אמורים להתאמן?‬
‫זה מכון אגרוף. אז מה דעתך?‬
‫צ'ק ראשון עד יום שישי?‬
‫אמנם אני מעריך את האופטימיות שלך,‬ ‫אבל בבקשה אל תהיה כזה.‬
‫אם מי ש"כזה" מקבל תשלום,‬
‫אני צריך להיות כזה.‬
‫תקשיב, שנינו במצב מחורבן.‬
‫אז איבדת קיר.‬
‫אני עומד לאבד את כל הארבעה.‬
‫אני תמכתי בך. אתה צריך לתמוך בי.‬
‫אבא, גם אם אחזיר לך את ה-5,000,‬
‫זה כלום לעומת המחיר של המוסך.‬
‫זה 5,000 יותר ממה שיש לי.‬
‫אני לא מאמין שביצ'י ריץ' דפקה אותי.‬
‫כן.‬
‫כן... אתה מבין אותי?‬
‫כן.‬
‫למה אתה ממלמל? אני צודק או שאני צודק?‬
‫לא זה ולא זה.‬
‫אני יודע שזה קשה,‬
‫אבל דודה לקרישה לא מנסה לדפוק אותך.‬
‫היא ניסתה לסדר את הבלגן הזה‬ ‫בכל דרך אפשרית.‬
‫מכירת המוסך היא הדרך הכי נקייה‬ ‫לחלץ אותה מהצרה.‬
‫תפגין קצת חמלה.‬
‫אין לי בן!‬
‫מה עם קלווין?‬
‫תענוג שאני לא זה שהוא שוכח לשם שינוי.‬
‫- ולס פארגו -‬
‫אני רואה שהמוסך שלכם פועל כ-15 שנה,‬
‫שזה טוב.‬
‫מה זאת אומרת, "טוב"?‬
‫כמה זמן הבנק הזה פתוח?‬
‫ולס פארגו?‬ ‫-כן.‬
‫משנת 1852.‬
‫אנחנו אומרים את אותו הדבר.‬
‫בשביל הלוואה כזו גדולה נצטרך ערבות.‬
‫לפי מה שאני רואה,‬
‫הנכס היחיד שגדול מספיק‬ ‫לכסות את זה הוא הבית שלכם.‬
‫סגור. זה בקטנה.‬
‫זה ממש לא בקטנה.‬
‫זו בעיה לא קטנה, המשפחה שלנו גרה שם.‬
‫רגע, אחי. אני אעמיד את אשתי במקום.‬
‫מותק, בבקשה, אפשר?‬
‫בני, אנחנו לא מסכנים את הבית שלנו.‬
‫זה לא סיכון. נאבד את הבית‬ ‫רק אם לא נחזיר להם את הכסף.‬
‫למה אתה מסביר לי את החשש שלי?‬
‫כי הוא מיותר. את אמורה להאמין בי.‬
‫סטיבן מאמין בי.‬ ‫-שוב, רק עם הבית.‬
‫הוא לא מכיר אותי. את אשתי.‬
‫ואני מאמינה בך.‬
‫רק תשקול את זה.‬
‫כל כך נורא לוותר על המוסך?‬
‫תגיד לה, סטיב.‬
‫אני רק אומרת,‬
‫כבר הראית שאתה יכול‬ ‫לעשות כל כך הרבה דברים.‬
‫אתה תמיד דואג למשפחה שלך.‬
‫עוד מלפני המוסך.‬
‫אנחנו יכולים לעבור את זה.‬
‫איזה מין נאום מחצית מחורבן זה היה?‬
‫את מדברת איתי כאילו כבר איבדנו את המוסך.‬
‫כמעט.‬
‫דיברתי עם לקרישה, מותק.‬
‫יגיעו לשם קונים מחר.‬
‫נראה לי שהגיע הזמן שנתחיל להכיר באמת.‬
‫אין לי אישה!‬
‫ההחלטה שלך נכונה.‬
‫בטוח שהיינו לוקחים לכם את הבית.‬
‫- המוסך של בני -‬
‫מיקום מצוין, נכון?‬
‫אנחנו רק בלוק אחד מהכביש המהיר,‬
‫ותמיד יש בור גדול בפינה,‬
‫אז אנחנו מתקנים הרבה צמיגים.‬
‫גם צירים אם הם מנסים להספיק לרמזור.‬
‫אז מה דעתך?‬
‫בחיי, זה נהדר.‬
‫אבל מה עם כל המכונות האלה?‬
‫הן חלק מהעסקה.‬
‫תצטרך להחליף רק את השלט,‬
‫אלא אם כן לא אכפת לך שיקראו לך בני.‬
‫"הספרים של בני" באמת נשמע טוב.‬
‫הספרים של בני?‬
‫אלה שתי מילים שלא נתקלתי בהן.‬
‫כמה שטיחים ביתיים וספות נוחות.‬
‫אני יכול לדמיין אנשים מבלים פה.‬
‫לא. יש לי עצה בשבילך.‬
‫כשאתה גובה סכום כפול על עבודה,‬
‫אתה לא רוצה שאנשים יסתובבו‬ ‫ויסתכלו עליך לא עובד.‬
‫נראה לי שיש פה איזה קצר בתקשורת.‬ ‫אני הופך את זה לחנות ספרים.‬
‫חנות ספרים?‬
‫במדינה רפובליקנית?‬
‫בחייך. מה אתה מוכר באמת? מת'?‬
‫בפיצוץ הראשון אתה תעריך את הבטון הזה.‬
‫אני רואה את זה עכשיו.‬
‫הספרים יהיו פה.‬
‫פה תהיה עמדת קפה נחמדה, וחדר קטן מאחור.‬
‫זהו זה.‬
‫חדר מאחור. ידעתי שאתה נראה דוחה.‬
‫מה אתה עושה שם? חנות סקס? מאורת הימורים?‬
‫די אנד די.‬
‫די אנד די?‬
‫אני די בטוחה שאני יודעת‬ ‫מה ה"די" הראשונה מייצגת.‬
‫אבל ה"די" השנייה...‬
‫יודע מה? לא משנה.‬ ‫תשלם לי ותעשה מה שבא לך.‬
‫זה מבוכים ודרקונים.‬ ‫אני שליט מבוך במשרה מלאה.‬
‫אם אתה רוצה לזרוק מלא כסף,‬ ‫תשלם את דוח המס שלי.‬
‫את מנסה למכור את המקום או לא?‬
‫לא לך.‬
‫השכונה הזאת צריכה מוסך,‬
‫לא את מה שאתה מנסה לעשות.‬
‫אולי תשים את התחת‬ ‫על הדרקון שלך ותעוף הביתה?‬
‫אני לא צריך דרקון.‬
‫יש לי פלוס חמש לכריזמה‬ ‫ופגאסוס מכושף של טורו.‬
‫אוי, לא.‬
‫אני נוזפת בך בשם ישו.‬
‫תסתלק מפה.‬
‫קדימה. קישטה!‬
‫רק רגע.‬
‫חשבתי שאמרת שננסה עוד בנק.‬
‫לא, אמרתי שאני מכיר מקום‬ ‫שבו נוכל לקבל הלוואה.‬
‫אין מצב.‬
‫רג'ינה.‬
‫אני לא מאבד את הבית‬ ‫בגלל לקרישה מהלגונה השחורה.‬
‫אל תדאגי, אני אדבר רגע‬ ‫עם חבר שלי, ברקוויוס.‬
‫ברקוויוס?‬
‫זה הדבר הכי שחור ששמעתי.‬
‫ברקוויוס? אתה יכול לדבר רגע?‬
‫בני. אחי.‬
‫מזמן לא ראיתי אותך פה.‬
‫באמת?‬
‫כדאי שאפסיק להניח הנחות סתם.‬
‫מה שלום אימא שלך?‬
‫היא מסננת אותי.‬
‫כן, יש לה טלפון חד-פעמי.‬
‫אני צריך את המספר.‬
‫יודע מה? כשאני אשיג אותו, אתה תשיג אותו.‬
‫היי, בי, אני צריך הלוואה.‬
‫אין בעיה. כמה אתה צריך?‬
‫שמונים אלף.‬
‫זה הכול? די... סגור.‬
‫רגע. זה היה מהיר מדי.‬
‫מה התנאים? מה הריבית השנתית?‬ ‫מה יקרה אם הוא לא יחזיר לך?‬
‫אם תפספס את התשלום הראשון,‬
‫זה לא סיפור, כי אני יודע שאלה החיים.‬
‫אם תפספס את התשלום השני,‬ ‫אני אקח לך את השיניים,‬
‫ואתחיל ב...‬
‫איך קוראים לזאת?‬
‫הכרחית. בוא נזוז.‬
‫תקשיבי, רג'ינה,‬
‫השיניים שלי, הבחירה שלי. בסדר?‬
‫האיש תומך בעסקים שחורים.‬
‫אנחנו המיעוטים צריכים להיות מאוחדים.‬
‫אי אפשר לתת להם להסית אותנו זה נגד זה.‬
‫קוראים לה שן חותכת.‬
‫זה היה מציק לי כל היום.‬
‫עוד כמה זמן צריך להיות פה?‬ ‫לא נשאר עוד קסו במחבת.‬
‫אז ביי.‬
‫לא.‬
‫אמרתי לך, אלייה צריכה למצוא גבר‬ ‫כדי שתפסיק להתייחס לקשר שלנו מוזר.‬
‫אני בחיים לא אזרום עם זה.‬
‫אלייה, זו ההזדמנות האחרונה שלך.‬
‫כרטיס המתנה שלי לצ'יליז ריק.‬
‫אני משלם רק עליה.‬
‫אל תלחצו עליי. אני יודעת מה אני עושה.‬
‫יופי, כי הוא מגיע.‬
‫תרצו עוד משהו?‬
‫לא, הכול טוב.‬
‫אני חייב לקחת מכם הזמנה.‬ ‫הבוס שלי אומר שאתם תופסים את השולחן.‬
‫נראה לי שאלייה רוצה משהו.‬ ‫את רוצה משהו, נכון?‬
‫את נראית צמאה.‬
‫בטירוף.‬
‫טוב.‬
‫אולי אמשיך לשאר השולחנות ואחזור אחר כך?‬
‫בסדר.‬
‫מים.‬
‫טוב. זהו. בואי נעשה את זה.‬
‫רגע. אלה הדברים שלי.‬ ‫-אנחנו יודעים.‬
‫בלי הארנק והטלפון שלך,‬ ‫תצטרכי לדבר איתו. אהבה קשוחה.‬
‫אין מצב. את לא עוזבת אותי.‬
‫שכחת את הז'קט שלך.‬
‫את מפלצת.‬
‫ואת פנויה. ביי, מותק.‬
‫היי, מה קורה?‬
‫ז'קט יפה, אבל הוא לא יממן לך את הארוחה.‬
‫באמת? זה ז'קט של 40 דולר.‬ ‫הזמנו רק קסוס ומים.‬
‫את מצחיקה. אל תדאגי.‬
‫ראיתי את החברים שלך נוטשים אותך.‬ ‫אני אדאג לחשבון.‬
‫וואו. אתה לא צריך.‬
‫דווקא כן. זה יורד לי מהמשכורת בכל מקרה.‬
‫אבל עכשיו זה נראה כמו ניסיון להתחיל איתך.‬
‫זה הצליח?‬
‫מים.‬
‫כן, אני אביא לך.‬
‫אני שמח שדיברתי איתך.‬ ‫רציתי לעשות את זה כבר הרבה זמן.‬
‫אני מסיים פה בעוד רבע שעה‬ ‫אם בא לך לעשות משהו.‬
‫לגמרי!‬
‫זאת אומרת...‬
‫אתה יודע.‬
‫יש לי קצת זמן.‬
‫בני, אני ממש לא רוצה לעשות את זה.‬
‫את היחידה פה שחושבת שזה רעיון גרוע.‬
‫אני היחידה פה בלי קעקוע של דמעה על הפנים.‬
‫הבאתי לך את הכסף, בני.‬
‫חלום אחד מגיע.‬
‫אחי... אפשר לגעת בו?‬
‫הוא שלך.‬
‫זה ישנה הכול מקצה לקצה.‬
‫רגע. מותק, תראה כמה כסף יש פה.‬
‫לא נהיה גסי רוח ונספור אותו.‬ ‫אני סומך על הבנאדם.‬
‫היו לך 15 שנה לפתור בעיה‬ ‫שאתה מנסה לפתור ביום.‬
‫זאת אמריקה, מותק. זה נהדר.‬
‫אנסה בדרך אחרת.‬
‫בני אפשו,‬
‫היה לך כל כך הרבה זמן‬ ‫להחזיר ללקרישה את הכסף,‬
‫ולא עשית את זה.‬
‫אתה באמת חושב שאתה יכול להחזיר לבחור הזה,‬
‫מר ברקוויוס,‬
‫בתנאים שלו?‬
‫מותק, יש לך כאלה שיניים יפות.‬
‫רגע. 15 שנה?‬
‫אתה מדבר על מוסך אחר?‬
‫לא, אני מדבר על אותו מוסך.‬
‫אם יש לך מכונית, תביא אותה‬
‫ואתן לך הנחה לחברים וברקוויוס.‬
‫"במוסך של בני"‬
‫אתה מצחיק.‬
‫אבל החוב הקודם,‬ ‫לפחות התחלתם להחזיר אותו, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-מה? לא.‬
‫התכוונו.‬
‫אבל אתה יודע, החיים, נכון? ילדים?‬
‫אין לנו כסף.‬
‫יש לנו עכשיו.‬
‫לא, אין לכם.‬
‫היי. למה אתה רוכס?‬
‫תפסיק לרכוס.‬
‫בני, תקשיב. אני איש עסקים.‬
‫אני לא יכול להיכנס לעסקה‬ ‫בידיעה שאני אפגע במישהו.‬
‫אני צריך איזושהי תקווה.‬
‫בחייך. אתה מכיר את אימא שלי.‬
‫ואני רואה את הפנים המתוקות שלה‬ ‫משתקפות על כל שן שעקרתי.‬
‫אני לא יכול, בני.‬
‫אתה מסוכן מדי.‬
‫אני מצטער.‬
‫אין לי מלווה בשוק השחור!‬
‫שמור על הטון.‬
‫אני מצטער.‬
‫טעות שלי. הכול טוב.‬
‫טוני.‬
‫למה את עדיין פה, מעמיד פנים שאתה מטאטא?‬
‫יש לי עוד קונה פוטנציאלי בדרך.‬ ‫-אני יודע.‬
‫אני מנסה להיראות הכרחי.‬
‫זה מצליח?‬
‫מר בפטיס?‬
‫ויופלה גם לך.‬
‫הבן שלך שמדבר אנגלית איתך?‬
‫זה שדיברתי איתו בטלפון?‬
‫אתה לא מבין שום דבר, נכון?‬
‫נעים מאוד, מר בטיס. קוראים לי טוני.‬
‫נעים להכיר, טוני.‬
‫די! אתה מדבר צרפתית?‬
‫כן. אני מהאיטי...‬
‫את לא יודעת עליי שום דבר, מה?‬
‫למה שאני אדע?‬
‫שתהיה פגישה מוצלחת.‬
‫לא. תחזיר את התחת שלך מהאיטי לפה.‬
‫זה ה"דרייר" שלי.‬
‫תתרגם בשבילי, טמבל, טוב?‬
‫את הצרפתית היחידה שאני יודעת‬ ‫למדתי מפטי לבל, ו...‬
‫זה לא נראה הולם.‬
‫בסדר גמור. אני אתרגם בשבילך.‬
‫תודה רבה. המשפחה שלי נתקעה בפקקים.‬
‫תגיד בבקשה לגברת טרנר‬ ‫שהסתכלתי על תנאי ההצעה שלה‬
‫והכול נראה הוגן.‬
‫אני מוכן לחתום.‬
‫הוא מנסה לשחק אותה קשוח.‬
‫תני לי לרכך אותו בשבילך.‬
‫כן. תעשה את זה. תצרפת אותו.‬
‫תקשיב, בכנות.‬
‫היא נואשת בטירוף.‬
‫אני יכול לשכנע אותה להוריד 2,000 מהמחיר‬
‫אם תבטיח שאוכל להמשיך לעבוד פה.‬
‫נהדר. אשמח להעסיק אותך.‬
‫תכלול את זה בכתב?‬
‫איש חכם.‬
‫בטח.‬
‫טוב. הסתדרתי. כלומר, הסתדרת.‬
‫ברצינות?‬ ‫-כן.‬
‫תודה. תמיד היית המועדף עליי.‬
‫כדי לקדם את זה מהר,‬
‫נאלצתי להוריד 2,000.‬
‫לא, מהר זה טוב. תודה.‬
‫בטוח שאמליץ עליך.‬
‫את לא צריכה. אנחנו משפחה.‬
‫היא ניסתה לסרב לך,‬
‫אבל שכנעתי אותה להסכים.‬
‫אני עד כדי כך הכרחי.‬
‫אבא. היי.‬
‫מצטער, נתקענו בפקקים.‬
‫בעיות עם הרכב.‬
‫תעלה אותו על הליפט החדש שלכם.‬ ‫אבא שלך בדיוק קנה את המקום.‬
‫סוף סוף קנית את המוסך שלך?‬
‫כן.‬
‫תודה רבה על זה.‬ ‫את לא יודעת כמה זה חשוב למשפחה שלי.‬
‫תמיד חלמנו שיהיה לנו עסק משפחתי.‬
‫המשפחה בעדיפות ראשונה, אחרונה ותמיד.‬
‫אני מתרגש לפתוח איתכם‬
‫את הפרק החדש הזה.‬
‫המשפחה בעדיפות ראשונה, אחרונה ותמיד.‬
‫צריך מחשבות כדי לשקוע בהן.‬
‫תעזבי אותי בשקט.‬
‫תני לי ליהנות רגע מהמוסך שלך.‬
‫שותה על המכונה הכבדה.‬
‫למה שלא תדליק איזה ג'וינט על הדרך?‬
‫את יודעת שלא הייתי פה אם לא הייתי מסטול.‬
‫אתה עושה את רוב הדברים מסטול.‬
‫למה את פה? אין לנו על מה לדבר.‬
‫צדקת. אני כלומניק. זוכרת את זה?‬
‫אני יודעת.‬
‫זה היה כל נאום הרמת הכוסית שלי בחתונה.‬
‫אבל למה אתה שונא את עצמך?‬
‫כי לא היית יכולה למכור את המקום‬ ‫אם הייתי קונה אותו‬
‫כמו שהייתי אמור.‬
‫נכון,‬
‫אבל עדיין יש לך זמן.‬
‫תחזור לעבודה.‬
‫לעזאזל.‬
‫במוסך שלא שייך לי?‬
‫תפטרי אותי.‬
‫אני רצינית.‬
‫החלטתי לא למכור.‬
‫אני מוכרת את הבניין שלי במקום זאת.‬
‫מה את אומרת?‬
‫מה שאתה שומע.‬
‫אתה יודע מה אומרים,‬
‫משפחה בעדיפות ראשונה, הגשמה...‬ ‫זה אלבום של סטיבי וונדר.‬
‫אתה מבין.‬
‫את עושה את זה בשבילי?‬
‫אין מצב.‬
‫אני עושה את זה בשביל דייוויס.‬
‫הוא צריך מקום ללכת אליו בכל יום.‬
‫ואולי קצת בשבילי.‬
‫אולי אני אוהבת שיש לי עסק משפחתי.‬
‫המוסך חזר אליי!‬ ‫תני לי את השלט. תני לי אותו.‬
‫הדבר הזה?‬ ‫-כן.‬
‫אני אחבק אותך עד שיצא מיץ ירוק.‬
‫לא.‬
‫לקרישה, את תקבלי את החיבוק הזה.‬
‫לא, אני לא.‬
‫יום טוב, בני. ניכנס לעניינים מחר.‬
‫לקרישה לאשל!‬
‫המוסך נשאר אצלי!‬
‫היי, מותק.‬
‫אני הולך למוסך שלי.‬
‫כיף להגיד את זה.‬
‫ואפילו לא איבדת שן.‬
‫אז מתברר שכשאת מוכרת בניין‬ ‫ואין לך חוזה שכירות,‬
‫מעיפים אותך מהבית.‬
‫כן, זה משתמע.‬
‫לא, זה לא.‬
‫אני גרה פה עכשיו.‬
‫תרגום כתוביות: דניאל שרמן‬