Сумую за м'якою наволочкою Лукреції.
Її єгипетською бавовною.
Якщо її гостьова кімната така гарна, уяви, на чому вона спить сама.
Ти про те, де вона гніздиться?
Їй подобається сухе листя, гілки й шкури, які вона скидає.
Але я дуже рада повернутися додому.
Я радий повернути тебе додому.
Два тижні всі були без шкарпеток.
Ні, я жартую.
Вернулася та, з ким я обіймаюся!
Прання може забрати в мене час на це.
Може, прямо зараз
палко пообіймаємося?
Про всяк випадок.
Давай.
Боже.
Ледь не задушила в обіймах.
Гаряче ми. А звідки такі рухи?
Слухай.
У тебе теж рухи ого-го.
Вони в мене завжди.
А от ти мене здивувала.
Що скажеш про довбання?
Так. Ти бомбезно це зафігачив.
Але тихо.
Я не хочу, щоб сестра тебе чула.
Вона знає. Бачила, як я зайшов.
Але вона думає, що ти помагаєш пакуватися.
Я тобі такого дриля пакую!
Дай п'ять.
Чому ти такий милий?
Гаразд, слухай. Ще один раунд, а далі мені треба скласти светри.
Чорт! Вона не має мене такою бачити.
Було єдине правило.
Чорт, ти швидкий.
У швидких не влучають.
Регіно.
Як ти тут? Що? Чому ти в ліжку?
Де Бенні?
Бенні
пішов докупити пакувальну стрічку,
а мені холодно.
Нормальна відмазка.
Гаразд, я просто чекала й хотіла знати, чи ти готова вже їхати.
Поможу тобі винести сумки.
Я кульгаю, але маю мотивацію.
І відчини вікно.
Пахне якось непристойно.
Гаразд.
Усе, коханий. Вона пішла.
Бенні.
Бенні?
Бенні.
Як ти це робиш?
Я Бенні Апшоу.
Так.
Тут сто відсотків.
Хай що з тобою сталося, слід було
випити енергетика.
Ти так підкрадаєшся?
Це спокусливо.
Так.
Ми такі поганці.
Знаєш, я не така дівчина, не поганка.
Чекай, заплутався. Ти цього хочеш чи ні?
Так.
Я граю роль.
Так. Добре. Гаразд.
Мотор!
СІМ’Я АПШОУ
Ще раз вітаємо Аллана Джейкобса, студента місяця,
і не забудьте пожертвувати щось для нашого ярмарку.
Зробімо гральний майданчик, як Бог велить.
Нутелла, болонська ковбаса й цибуляний снек?
Боже, тату. Це знов ти дав мені сендвіч.
Що це за запах?
Трьох непоєднуваних речей.
Моя мама поклала мені половину курки,
чипси й два шоколадні кекси.
Пів курки? Відламай мені стегно!
Ні.
Я росту. Моя мама — моя курка.
Я не винна, що твоя мама кинула вас.
Вона хоча б могла. Твоя мама під домашнім арештом.
Принаймні вона вдома,
і я ще ніколи так смачно не їла.
Чому я сиджу з тобою?
Принцесо, голодна?
Пахне, мов твій тато знов приготував тобі обід.
Так.
Ходи зі мною.
Міс Елла про тебе подбає.
У мене є мої знамениті рибні палички та брауні, які ти любиш їсти з емемдемсом.
Ходи.
-Привіт, тату. -Привіт.
Супер. Мені потрібна допомога з навчанням.
Навчанням?
Сонце, ти кумедна.
Я зараз вивчатиму оцю подушку.
Це для водійських прав.
Думав, ти вчишся із Саванною й Келвіном.
Так, але вони, не спитавши мене, пішли їсти в Dairy Queen, яке я люблю.
Усі люблять там їсти.
Напиши, щоб купили мені їхнє морозиво,
але напиши вже нагорі.
Мені потрібен цей диван. Іди.
-Іди. -Добре.
-Хай хлопці мене возять. -Дай мені цю книжку!
Ні, не возитимуть.
Гаразд.
Ану. «Якщо на робочому світлофорі працює регулювальник…»
Стривай.
Це безглуздя.
Навіщо тоді там регулювальник?
Щоб спеціально зупиняти.
Розвертайся й вшивайся звідти.
-Такої відповіді немає. -Це відповідь для темношкірих, зайчику.
Я намагаюся врятувати твою дупу.
Мені потрібні офіційні відповіді.
Маю для тебе ще одне завдання.
Що ти робиш?
Я ставлю тобі запитання.
Часом поворотник ламається, і треба сигналізувати рукою.
Я й гадки не маю, що це означає.
Ти не стараєшся навчитися водити. Іди в Dairy Queen.
І без запалу не вертайся!
СВД СЛУЖБА ВНУТРІШНІХ ДОХОДІВ
То що ви думаєте? Я не люблю, коли влада мовчить.
Ви мали рацію, міс Тернер.
Ваша інформація відмінна від наданої вашим бухгалтером.
Точно самій треба було тоді розібратися.
Дякую, Ісусе!
Так.
Почнемо з Ісуса.
Задекларовані вами церковні пожертви значно менші за списані вашим бухгалтером.
За результатами минулого року, ви збудували дитячу каплицю.
Справді?
Справді.
Вони — наше майбутнє.
Та у квитанції вказані три Біблії й щотижнева пожертва в десять доларів.
Хорошій книзі неможливо дати ціну.
Компанія Barnes&Noble змогла.
Рівно 24,99.
Це лише верхівка айсберга.
Судячи з принесеного вами, ви можете нам боргувати ще.
Ще?
Та ви що.
Я сподівалася, що це ви зменшите мені платіжку.
У мене вдома зламаний водонагрівач, а сантехнік приймає лише готівку.
Готівку? Як звати цього сантехніка?
Ми можемо цим ім'ям усе загладити?
Боже, ні.
Передам це нагору.
Ніколи не повірять, що ви прийшли самі.
Я не прийшла.
Мене тут ніколи не було.
Дякую, що везеш у Dairy Queen.
Я побачив, як ти йшла сумна, мов Чарлі Браун.
Чекай, ти ж заробляєш кермуванням. Поможеш з іспитом?
-Я не просто заробляю. -Так.
Ти дуже важливий працівник.
Тримай. Став мені питання.
Перша примітка: не читай за кермом.
Ти себе накручуєш. У водінні нема нічого складного.
Що таке вклинення зигзагом?
-Яке-яке вклинення? -Бачиш?
Ти їздиш, а не вмієш навіть.
Я вмію водити, на відміну від цього бовдура попереду!
Знак «інвалід» не означає, що не треба сигналити,
тупий виродку!
З чим там у тебе ще труднощі?
З твоїм тоном.
Під «довжиною авто» мають на увазі середні, седани, лімузини?
Заткнися!
Перепрошую!
Нехай буде «середні».
-Ти злий учитель. -Я не до тебе.
Я до цього козла, який не пускає мене.
Це не моя машина. Хочеш мене вдарити? То бий!
Я тут ні за що не переживаю.
А за свою сестру?
Ну, це було приємно.
Так, ти теж нічого так.
Що з нами таке?
Не знаю.
Щось пішло не так. Я ж знову зафігачив довбання.
Ти ніби боролася зі мною.
Здається, що так.
Я тебе вдарила?
Так, трохи.
Що було інакше?
Нічого.
Єдине, що спадає мені на думку, — це те, що ти пересунув комод.
Чому він там?
Бо мені так подобається.
А мені ось що не подобається:
десь посередині я відчула під собою оце.
Ти їв у ліжку?
Маєш рацію.
Останній місяць твій бік ліжка називався «стіл».
Що ми робимо?
Чому ми тепер так схожі на подружжя?
Бо ми подружжя.
Може, у цьому й річ.
Ти кинеш жінку після одного невдалого довбання?
Розумієш, коли ми в Лукреції,
це хитро й весело.
А потім, знаєш, таке чудовисько заходить і ловить нас.
-Замовкни! -«Де ви?»
Ну тут ти правду кажеш.
Може, я проведу там ще кілька днів?
Хочеш іти вже?
Ти знаєш відповідь.
Тоді чому ми говоримо?
Одягнімося,
щоб роздягтися догола!
Не тупцюй мені в цьому домі.
Але ми завжди зупиняємося в «МакДональдзі» після гімнастики.
Ну, ми проїхали повз.
Ти бачила. Усе одно ніколи не доїдаєш.
Бог не любить людей, які марнують макнаггетси.
Але я голодна! Що мені робити без їжі?
Не сьогодні, принцесо.
Ми стоїмо в кімнаті з уже оплаченою їжею.
-Шукай. -Чому ти ставишся до мене, як до Келвіна?
Бо в наш час увесь світ як Келвін.
Хвилинку.
Це та дорога кавомашина, яку я купила твоїм батькам на Різдво?
За повну ціну?
Не знаю. Ми називаємо це підставкою.
Під… Що?
Це ж…
Невже вони її навіть не витягнули?
Якщо подумати, є купа речей, які я купила й не бачила, щоб ними користувалися.
От де та фритюрниця?
Га?
Де той дорогий міксер? Де він?
Де зволожувач, який я купила мамі?
Підпірка для дверей? У підвалі, виконує свою функцію.
Його функція — зволожувати це страшенно сухе повітря!
Знаєш, де є гарне повітря? В ігровій кімнаті «Мака».
Там може бути липко.
У мене завдання.
Якщо вам не подобається те, що я купую за свої кревні,
можете не приймати.
Так. Я натягну той…
Майє!
Привіт!
-Як школа, зайчику? -Так.
Тітка Лукреція привезла тебе додому, так? Де вона?
У підвалі.
Вона в під… Вона засмутиться. У вівторок приходили винищувати гризунів.
Вони прибрали більшість її друзів-пацюків.
Мамо? Ти вже назовсім удома?
Мамі треба ще побути там кілька днів.
Це лиш трішки, котику.
Зовсім трішки.
Треба віддати її на шкільний ярмарок.
Ні. Школа не отримає нашої підставки.
-Ходімо, сонце. -Пішли!
СЕЙДЖ МЕДИКАЛ ПЛАЗА
Ти вернулася додому.
Це великий крок. І як воно?
Неймовірно.
Я дуже рада, що ти мені брешеш.
Ну добре.
Я не вернулася додому.
Думаєш, я перший день психологиня? Я ж казала, прочитай мою книжку.
Я планую вернутися додому.
Просто
те, що сталося між нами з Бенні…
Ми в ударі тоді,
коли ми…
Ми виявили…
Він так шикарно мене кохав, що мені подобається теперішній стан справ.
Секс.
Ти не вернулася додому через секс?
Отакого сексу в тебе не бувало.
Ти затягуєш із якоїсь причини, яка не пов'язана із сексом.
У тебе ж уже давно його не було?
Добре, не лізь у мої справи.
Але якщо що, у мене бурхливий секс.
Гаразд, слухай. Ти досягла значних досягнень,
але твоє прагнення контролювати
не зникне собі за один день.
Так, це правда.
У нас був секс удома,
і це був усього-на-всього секс удома.
Може, я чекаю на грім після блискавки.
Якої блискавки? Усі блискавки вже в тебе вдарили.
Ти була попалена, як найвищий дуб.
Що?
Прочитай мою книжку, кажу тобі!
Ваша година сплила.
Ходімо, Регіно.
Вона ні від чого тебе не відмовляла?
Бо я тут розтягувався.
Дуже здорово.
Ти говорила серйозно. Усе новеньке.
Я знаю.
Давай прямо.
Ти береш усе це, продаєш і даєш мені гроші.
-Мінус мої відсотки. -Десять.
-Тридцять. -Ти запам'ятала.
Свою бізнес-модель?
Так.
Ти в мене п'ята, тому авто повне, але я пришлю когось.
Хай поквапляться, бо я поспішаю.
Це все… недавно вкрадене?
Ні, расистко.
А ще в моєму будинку немає води, тому давай, іди.
У голові паморочиться від її смужок.
-Міс Елло. Дякую, що приїхали. -Привіт, Майє.
Кажеш, у вас є щось для ярмарку?
Я… Авжеж?
Усе це?
-Мабуть. -Це неймовірно.
-Завантажу у своє авто й дам тобі спокій. -Хвильку.
Почекаєте, поки тато прийде додому?
-Де твій тато? -Працює.
У нього свій бізнес, і він красень.
Гаразд. Корисна інформація.
Принести вам щось випити?
Або парфуми?
Боже. Я пахну сьогоднішнім біфароні.
Обожнюю ваш біфароні.
Можу їсти його щодня. Я зараз.
Мамо.
Тут є хороші речі.
Можна б залишити цю фритюрницю собі.
Ні, Елло.
Так тебе звільнили минулого разу.
Привіт.
Це біфароні?
Ви, мабуть, прийшли по ці речі.
Так. Мене Майя впустила. Сказала брати все це.
Усе до останнього.
Я навіть докину Майю за хорошу ціну.
Я жартую.
Просто я зараз у дуже скрутному становищі.
Може, ці?
Регіна й печатки не зламала на «Діорі», який я їй купила.
Дякую, Майє.
Піду гляну, що в них у барній шафці.
-Ні, мем. Алкоголю не приймаємо. -А, ні. Це я собі.
-Рух без зупинки заборонений. Що робити? -Зберігати спокій, певно.
Якщо всі їдуть так, як повинно бути.
А не так, як цей йолоп!
Ти наступний!
Їдь!
Ти що, бляха, на запрошення чекаєш? Їдь!
-Бернарде, припини! -Йолопів не навчиш — не навчаться.
Тебе так легко все дістає, бо ти працюєш на пошту?
-Про що ти? -Про тебе, шалений Максе.
Як ти можеш так поводитися?
Ззаду на твоїй машині є номер для скарг.
Я його зішкрябав.
Гаразд, може, я трохи напружений.
Дуже переживаю, що не зможу придбати спортзал.
І є можливість, що я виллю свої розчарування на дорозі.
На кожну машину,
пішохода
й тваринку, що переходить дорогу.
Білці стукнув час.
Не хочу тебе демотивувати.
Може, краще вчися знову з Келвіном й Саванною.
Не можу. Востаннє, коли я їх бачила, вони кинули мене в «Панда Експресі».
Друзів немає, мами немає.
Я провалю цей іспит.
І чому цей джип повзе, як слимак?
Рухайся! Люди, може, їдуть кудись?
Аліє!
У нього наклейка «Життя синіх важливі». На таких не кричимо.
Тепер треба вдавати, що я виїжджаю.
Ну ти й скропила мене парфумами.
Це не булава, дитино.
Їх треба прискати.
Вибачте. Лиш хотіла, щоб ви гарно пахли, нова мамо.
«Нова мамо»?
Боже. Тільки не знову.
Елло, знову рибні палички прив'язали дитину.
Де поділися всі наші речі?
І чому тут працівниця шкільної їдальні?
Вона до татка.
З приводу чого?
Буде новою мамою, цієї ж ніколи немає.
«Цієї»? Що-що?
Одразу зазначу,
я думала, що їду сюди забрати речі для шкільного ярмарку.
У мене є чоловік.
Я дуже перепрошую.
Очевидно, вас у щось утягнули.
То брати ці речі?
Так, беріть усе, крім мого чоловіка.
Ви поза загрозою.
Я теж вас не хочу, кухарко!
Ще раз дякую.
Але наступного року завозьте цю дурню в школу.
Справедливо.
Майє,
тобі не потрібно намагатися замінити мене.
-Але ти тут більше не живеш. -Не журися, сонце.
Мама повернеться за кілька ночей.
А знаєш, Бенні, ні.
Зайчику, я вже вернулася.
Я вдома.
Не мороч мене.
Я не морочу.
Я знаю, що це була заплутана ситуація.
Мабуть, у тебе ще багато питань.
У мене теж вони є.
Але я хочу, щоб ти чітко розуміла.
Я завжди буду твоєю матусею
й завжди буду поруч.
Добре?
Я люблю тебе.
І я тебе, стара мамо.
Ні.
Не починаймо так.
Точно!
Мені треба продати ріпу в грі. Панди чекати не будуть.
Саме так. Не будуть. Агов, підміни мене. Продай мою теж.
Твій острів — твої проблеми.
Добре, вона досить швидко вернулася в річище.
А як щодо нашого річища…
Ти ще хочеш крадькома?
У нас же є проблемка.
Що ж, ця проблемка мусить зачекати.
Майя намагалася замінити незамінне
працівницею їдальні!
Ага.
Що взагалі?
Але це було весело.
Тепер ти вдома, цілковито.
Загалом якось так.
А потім буде «Підійми це.
Це не туди. Твої нігті на ногах подряпали мені ногу.
Ти пахнеш травкою з церкви».
А ти казатимеш: «Зроби мені сендвіч.
Почеши мені спину.
Поможи нашим дітям.
Поможи моєму сину».
Таке життя.
Так ми й живемо.
Мабуть.
Коханий, я вернулася,
але дещо буде по-іншому.
Знаю, я сказала, що хочу поставити себе на перше місце,
але я мушу й далі працювати, аби віднайти інший баланс
й переживати все, розумієш?
Добре, погане, злети, падіння,
різні деталі,
довбання…
Хай йому грець, я сама себе збудила!
-Хочеш переспати в Лукреції? -Там завжди шикарно виходило.
Що-що?
У мене було єдине правило.
Ви паскуди.
Це правда.
Треба все спалити й заповнювати наново.
Гаразд.
Ти трохи знервована.
Дозволь подякувати тобі. Добре?
Щиро дякую.
Ти тут про все дбала.
Дозволила мені жити на твоїй хаті. Я…
Ти навіть подбала про те,
щоб зібрати всі ті речі на шкільний ярмарок.
Дякую.
Ярмарок?
Ненавиджу вас усіх.
Та ясно, дідько, що на ярмарок.
Для чого б ще, Лукреціє?
Якого…
Фігня якась у Лукреції!
…лісом! Знаєш що? Та пішли ви… Ось так.
…ви всі. …цей дім.
…ваші діти.
…весь цей штат.
Та пішла…
…я!
Вибачте, просто я
в дуже скрутному становищі.
Вона туди й дітей послала?
Переклад субтитрів: Жолудь Добровольський