‫אני אתגעגע למזרן של לקרישה.‬
‫ולסדינים הרכים שלה.‬
‫אם חדר האורחים שלה כזה מפנק,‬
‫רק תדמיין את המיטה שלה.‬
‫את מתכוונת, הקן שלה?‬
‫היא אוהבת לישון על עלים יבשים,‬ ‫על זרדים ועל הקשקשים שלה.‬
‫בכל זאת, אני כל כך שמחה לחזור הביתה.‬
‫ואני שמח שאת חוזרת הביתה.‬
‫אין לנו גרביים נקיים כבר שבועיים.‬
‫לא, אני צוחק.‬
‫אני שמח שיהיה לי עם מי להתכרבל.‬
‫אולי לא יהיה לי זמן להתכרבל‬ ‫אם אהיה עסוקה בכביסה.‬
‫אולי כדאי שנתכרבל עכשיו.‬
‫רק ליתר ביטחון.‬
‫קדימה!‬
‫ואו.‬
‫כרבלת לי את הצורה.‬
‫זה היה לוהט. מתי למדת לעשות את זה?‬
‫היי.‬
‫היית לא רע בעצמך.‬
‫כמו תמיד.‬
‫אבל הפתעת אותי.‬
‫אהבת את ההרמה וההפיכה?‬
‫כן. זה היה מעולה.‬
‫אבל אל תרעיש.‬
‫אני לא רוצה שאחותי תשמע אותך.‬
‫היא יודעת שאני כאן. היא ראתה שנכנסתי.‬
‫אני יודעת, אבל היא חושבת‬ ‫שאתה עוזר לי לארוז.‬
‫בסדר, עזרתי לך בדרכים אחרות.‬
‫תני כיף.‬
‫למה אתה כזה חמוד?‬
‫בסדר, תקשיב, עוד סיבוב אחד,‬ ‫ואז אני חייבת לקפל את הסוודרים שלי.‬
‫שיט! אסור שהיא תראה אותנו ככה.‬
‫היה לה כלל אחד.‬
‫לעזאזל, אתה מהיר.‬
‫באנשים מהירים לא יורים.‬
‫רג'ינה.‬
‫הכול בסדר פה?‬
‫מה? למה את במיטה?‬
‫איפה בני?‬
‫בני הלך להביא עוד…‬
‫מסקינגטייפ.‬
‫ונהיה לי קר.‬
‫כן, זה אמין.‬
‫טוב, אני אחכה בחוץ ואוודא שאת עוזבת בשלום.‬
‫אעזור לך עם המזוודות.‬ ‫אני צולעת, אבל יש לי הרבה מוטיבציה.‬
‫ותפתחי חלון.‬
‫יש פה ריח של חוסר כבוד.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר, מותק. היא הלכה.‬
‫בני.‬
‫בני?‬
‫בני.‬
‫איך עשית את זה?‬
‫אני בני אפשו.‬
‫כן.‬
‫זה בהחלט מי שאתה.‬
‫אני לא יודע מה נכנס בך,‬ ‫אבל הלוואי שהיה לי משקה אנרגיה.‬
‫כל החשאיות הזאת מחרמנת אותי.‬
‫כן.‬
‫אנחנו כל כך רעים.‬
‫אתה יודע, אני לא בחורה כזאת.‬
‫רגע, אני מבולבל. את רוצה את זה או לא?‬
‫כן.‬
‫זה משחק תפקידים.‬
‫אה, כן. בסדר.‬
‫אקשן!‬
‫- איך עושים את זה? -‬
‫ברכותינו לאלן ג'ייקובס,‬ ‫התלמיד המצטיין של החודש.‬
‫ואל תשכחו לתרום פריטים למכירה בבית הספר.‬
‫הגיע הזמן שמגרש המשחקים יעמוד בתקן.‬
‫חמאת בוטנים, נקניק וחטיף בצל?‬
‫בחייך, אבא. שוב נתת לי את הכריך שלך.‬
‫מה הריח הזה?‬
‫שלושה דברים שלא הולכים יחד.‬
‫אימא שלי ארזה לי חצי עוף,‬
‫חטיף תפוחי אדמה ושני קאפקייק שוקולד.‬
‫חצי עוף? תני לי ירך!‬
‫אני צריכה לאכול כדי לגדול.‬ ‫אימא שלי, העוף שלי.‬
‫זו לא אשמתי שאימא שלך נטשה אותך.‬
‫לפחות היא יכולה לעזוב. אימא שלך במעצר בית.‬
‫לפחות היא בבית,‬
‫ובחיים לא אכלתי טוב כל כך.‬
‫למה אני יושבת איתך?‬
‫מתוקה, את רעבה?‬
‫לפי הריח,‬ ‫אבא שלך שוב הכין לך ארוחת צהריים.‬
‫נכון.‬
‫בואי איתי.‬
‫מיס אלה תעזור.‬
‫הכנתי את מקלות הדגים המפורסמים שלי‬
‫ואת הבראוניז עם הסוכריות שאת אוהבת. בואי.‬
‫היי, אבא.‬ ‫-היי.‬
‫אני שמחה שאתה בבית.‬ ‫אני צריכה עזרה בלימודים.‬
‫לימודים?‬
‫ילדה, את מצחיקה.‬
‫אני הולך להוציא תואר בנמנום על הספה.‬
‫אבא, אני לומדת למבחן הנהיגה.‬
‫חשבתי שאת לומדת עם סוואנה וקלווין.‬
‫כן, אבל אז הם הלכו לקנות גלידה‬ ‫ואפילו לא הזמינו אותי.‬
‫אני אוהבת גלידה.‬
‫כולם אוהבים גלידה.‬
‫תסמסי להם ותגידי להם להביא לי מילקשייק,‬
‫אבל תעשי את זה למעלה.‬
‫אני צריך את הספה הזאת. קדימה.‬
‫לכי.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני אסע בטרמפים עם בחורים.‬
‫תני לי את הספר הזה!‬
‫לא יקרה.‬
‫בסדר.‬
‫"אם שוטר מכוון תנועה ליד רמזור תקין…"‬
‫רגע.‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫אם הרמזור פועל, למה יש שם שוטר?‬
‫כי זו מלכודת משטרתית.‬
‫תעשי פרסה ותתחפפי משם.‬
‫זאת לא אחת התשובות בספר.‬
‫זו התשובה השחורה, מתוקה.‬
‫אני רוצה שתישארי בחיים.‬
‫אני צריכה את התשובות של משרד הרישוי.‬
‫בסדר, יש לי עוד שאלה בשבילך.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אני שואל אותך שאלה.‬
‫לפעמים פנס האיתות מתקלקל,‬ ‫וצריך להשתמש בסימני ידיים.‬
‫אין לי מושג מה זה אומר.‬
‫את לא באמת מנסה, נכון? לכי ברגל לגלידרייה.‬
‫אל תחזרי עד שתהיי מוכנה ללמוד!‬
‫- רשות המיסים -‬
‫מה דעתך? אני נלחצת כשהרשויות משתתקות.‬
‫טוב, צדקת, מיס טרנר.‬
‫המידע שמסרת לנו‬ ‫לא תואם למידע שרואה החשבון שלך מסר.‬
‫ידעתי שהייתי צריכה לטפל בזה בעצמי.‬
‫תודה, ישו!‬
‫כן.‬
‫נתחיל עם ישו.‬
‫הסכום שלדברייך תרמת לכנסייה‬
‫קטן בהרבה מהסכום‬ ‫שרואה החשבון שלך דיווח עליו.‬
‫לפי הדוחות של השנה שעברה,‬ ‫בנית בית תפילה לילדים.‬
‫כן?‬
‫כן.‬
‫הם העתיד שלנו.‬
‫אבל לפי הקבלות שלך‬
‫תרמת רק עשרה דולר לשבוע ושלושה ספרי תנ"ך.‬
‫אתה לא יכול לשים תג מחיר על כתבי הקודש.‬
‫אני לא צריך, חנות הספרים עשתה את זה.‬
‫24.99 דולר.‬
‫וזה רק קצה הקרחון.‬
‫לפי המסמכים שהבאת לנו,‬ ‫נראה שאת חייבת לנו אפילו יותר.‬
‫יותר?‬
‫אין סיכוי!‬
‫אוף, קיוויתי שתיתנו לי צ'ק עכשיו.‬
‫דוד המים בבניין שלי התקלקל,‬ ‫והשרברב שלי מקבל רק מזומן.‬
‫מזומן? מה שמו של השרברב הזה?‬
‫זה יגרום לכל זה להיעלם?‬
‫אלוהים, לא.‬
‫אני אקח את זה למנהל שלי.‬
‫הוא בחיים לא יאמין שבאת הנה מיוזמתך.‬
‫לא באתי!‬
‫מעולם לא הייתי פה.‬
‫תודה על הטרמפ לגלידרייה.‬
‫ראיתי אותך הולכת עצובה כמו צ'רלי בראון.‬
‫רגע, המקצוע שלך זה לנהוג.‬ ‫תעזור לי ללמוד למבחן הנהיגה?‬
‫אני עושה קצת יותר מזה.‬ ‫-כן.‬
‫אתה עובד חיוני.‬
‫קח. תשאל אותי שאלות.‬
‫שיעור ראשון, לא קוראים בזמן הנהיגה.‬
‫את סתם מלחיצה את עצמך. לא מסובך לנהוג.‬ ‫-אז תסביר לי מה זה "השתלבות רוכסן".‬
‫מה זה השתלבות רוכסן?‬ ‫-רואה?‬
‫אתה נוהג בלי לדעת איך נוהגים!‬
‫אני יודע לנהוג,‬
‫בניגוד למניאק שנוסע לפניי!‬
‫תו נכה לא נותן לך זכות לא לאותת,‬
‫אידיוט טיפש!‬
‫בסדר, מה עוד לא היה לך ברור?‬
‫ההתנהגות שלך.‬
‫כשכתוב "אורך כלי רכב",‬ ‫הכוונה לרכב משפחתי, רכב מנהלים, לימוזינות?‬
‫מספיק!‬
‫סליחה.‬
‫אני אניח שהכוונה לרכב משפחתי.‬ ‫אתה מורה מרושע.‬
‫לא דיברתי אלייך.‬
‫דיברתי אל המניאק שמנסה לחתוך אותי.‬
‫זה לא הרכב שלי.‬ ‫אתה רוצה להיכנס בי? תיכנס בי!‬
‫אין פה שום דבר שאכפת לי ממנו!‬
‫אחותך?‬
‫טוב, זה היה…‬
‫נחמד.‬
‫כן, גם את היית בסדר.‬
‫מה הבעיה שלנו?‬
‫אני לא יודע.‬
‫לא היינו מתואמים. כלומר, הרמתי והפכתי.‬
‫הרגשתי שאת נלחמת בי.‬
‫נראה לי שאתה צודק.‬
‫נתתי לך אגרוף?‬
‫כן, קצת.‬
‫מה השתנה?‬
‫כלום.‬
‫הדבר היחיד ששמתי לב אליו‬ ‫הוא שהזזת את השידה.‬
‫למה היא שם?‬
‫כי אני אוהב שהיא שם.‬
‫אני אגיד לך מה אני לא אוהבת.‬
‫באיזשהו שלב התגלגלתי על זה.‬
‫אכלת במיטה?‬
‫ברור.‬
‫בחודש האחרון, הצד שלך במיטה נקרא "השולחן".‬
‫מה אנחנו עושים?‬
‫למה אנחנו נשמעים כל כך נשואים עכשיו?‬
‫כי אנחנו נשואים.‬
‫אולי זו הבעיה.‬
‫לעזאזל! תזרוק אותי‬ ‫אחרי "הרמה והפיכה" גרועה אחת?‬
‫כלומר, כשאנחנו אצל לקרישה,‬
‫זה חשאי וכיפי.‬
‫וכל הקטע הזה, את יודעת,‬ ‫שהמפלצת נכנסת ותופסת אותנו באמצע.‬
‫שתוק!‬ ‫-"איפה אתם?"‬
‫כלומר, אתה לא טועה.‬
‫אולי אישאר אצלה עוד כמה ימים?‬
‫את רוצה ללכת עכשיו?‬ ‫-אתה יודע את התשובה.‬
‫אז למה אנחנו מדברים?‬
‫בואי נתלבש‬
‫כדי להתפשט!‬
‫אל תרקעי רגליים.‬
‫אבל אנחנו תמיד עוצרות במקדונלד'ס‬ ‫כשאת אוספת אותי מחוג התעמלות.‬
‫נסענו ליד הסניף. ראית אותו.‬ ‫את ממילא אף פעם לא מסיימת את האוכל.‬
‫כלומר, אלוהים לא אוהב‬ ‫אנשים שמבזבזים מק נאגטס.‬
‫אבל אני רעבה! מה אני אמורה לעשות בלי אוכל?‬
‫לא היום, ילדה קטנה.‬
‫אנחנו עומדות בחדר‬ ‫מלא באוכל שכבר שילמו עליו.‬
‫תמצאי משהו.‬
‫למה את מתנהגת כאילו אני קלווין?‬
‫כי היום כל העולם הוא קלווין.‬
‫חכי רגע.‬
‫זו מכונת הקפה היקרה‬ ‫שקניתי להורים שלך לחג המולד?‬
‫במחיר מלא?‬
‫לא יודעת. אנחנו קוראים לזה "השרפרף".‬
‫השרפ… מה?‬
‫איזה מין…‬
‫אני לא מאמינה שהם לא השתמשו בה.‬
‫בעצם, קניתי להם הרבה דברים‬ ‫ולא ראיתי שהם משתמשים בהם.‬
‫למשל, איפה סיר הטיגון החשמלי?‬
‫איפה המיקסר היקר? איפה הוא?‬
‫איפה מכשיר האדים שקניתי לאימא שלך?‬
‫את מתכוונת למעצור הדלת?‬ ‫הוא במרתף, ממלא את תפקידו.‬
‫התפקיד שלו היה להוסיף לחות‬ ‫לאוויר היבש הזה!‬
‫את יודעת איפה יש אוויר טוב?‬ ‫במשחקייה של מקדונלד'ס.‬
‫את יכולה להתפלש בלכלוך בבית.‬
‫אני במשימה.‬
‫אם אתם לא מעריכים‬ ‫את כל הדברים שאני קונה במיטב כספי,‬
‫לא מגיע לכם לשמור אותם.‬
‫כן, אני הולך ל…‬
‫מאיה!‬
‫היי!‬
‫איך היה בלימודים, מותק?‬ ‫-כן.‬
‫דודה לקרישה‬ ‫הסיעה אותך הביתה, נכון? איפה היא?‬
‫היא במרתף.‬
‫היא במרתף? היא לא תהיה מאושרת.‬
‫המדביר היה כאן ביום שלישי.‬
‫הוא נפטר מרוב חבריה העכברושים.‬
‫אימא? חזרת הביתה לתמיד?‬
‫אימא שלך צריכה עוד כמה ימים.‬
‫אבל בקרוב, מותק, בסדר?‬
‫ממש בקרוב.‬
‫אפשר לתרום את זה למכירה בבית הספר.‬
‫לא. בית הספר לא מקבל את השרפרף שלנו.‬
‫בואי, מותק.‬ ‫-קדימה!‬
‫קדימה!‬
‫- מרכז רפואי סייג' -‬
‫אז חזרת הביתה.‬
‫זה צעד גדול. איך הולך?‬
‫מדהים.‬
‫אני כל כך שמחה לשמוע שאת משקרת לי.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫לא חזרתי הביתה.‬
‫נראה לך שלא קלטתי אותך?‬
‫אמרתי לך, תקראי את הספר שלי.‬
‫אני מתכננת לחזור הביתה.‬
‫פשוט…‬
‫הקטע שלי ושל בני…‬
‫אנחנו מסתדרים הכי טוב…‬
‫כשאנחנו…‬
‫גילינו…‬
‫הוא נותן עבודה במיטה,‬
‫ואני אוהבת את זה.‬
‫סקס.‬
‫לא חזרת הביתה בגלל סקס?‬
‫אף פעם לא היה לך סקס כזה.‬
‫את יודעת שהסיבה שאת דוחה את החזרה הביתה‬ ‫לא קשורה לסקס.‬
‫שכחת איך זה, מה?‬
‫טוב, אל תתערבי בעניינים שלי.‬
‫אבל שיהיה ברור,‬
‫אני חיה רעה.‬
‫טוב, תקשיבי, היו לך כמה פריצות דרך גדולות,‬
‫אבל הצורך שלך בשליטה לא ייעלם בן לילה.‬
‫זה נכון.‬
‫עשינו סקס בבית,‬
‫וזה היה רק סקס בבית.‬
‫אולי אני מפחדת לחטוף שוב כאפה לפרצוף.‬
‫איזו כאפה? כבר חטפת את הכאפה של החיים.‬
‫הגעת הנה חבולה לגמרי.‬
‫מה?‬
‫אחותי, תקראי את הספר הארור שלי!‬
‫השעה שלך נגמרה.‬
‫בואי נלך, רג'ינה.‬
‫היא לא שינתה את דעתך, נכון?‬
‫כי עשיתי מתיחות.‬
‫בריא מאוד.‬
‫לא צחקת. הכול חדש לגמרי.‬
‫אני יודעת.‬
‫אז שאני אבין,‬
‫תיקחי הכול, תמכרי את זה ותיתני לי את הכסף?‬ ‫-בניכוי החלק שלי.‬
‫כן. עשרה אחוזים.‬
‫שלושים אחוזים.‬ ‫-אה, זכרת את זה.‬
‫את המודל העסקי שלי? כן.‬
‫זו התחנה החמישית שלי, אז הרכב שלי מלא,‬ ‫אבל אשלח מישהו לאסוף הכול.‬
‫בסדר, אבל שיזדרז, כי אני ממהרת.‬
‫הדברים האלה…‬
‫גנובים?‬
‫לא, גזענית.‬
‫אבל אין לי מים חמים בבניין, אז זוזי כבר.‬
‫החולצה המפוספסת שלה עשתה לי סחרחורת.‬
‫היי, מיס אלה. תודה שבאת.‬
‫היי, מאיה. אמרת שההורים שלך רוצים‬ ‫לתרום כמה דברים למכירה בבית הספר?‬
‫אני… בטח?‬
‫כל זה?‬
‫אני מניחה.‬ ‫-זה מדהים.‬
‫אני אשים הכול באוטו ואצא לדרך.‬
‫חכי שנייה.‬
‫לא תחכי עד שאבא שלי יחזור הביתה?‬
‫איפה אבא שלך?‬ ‫-עובד.‬
‫יש לו עסק משלו והוא נאה מאוד.‬
‫בסדר. טוב לדעת, אני מניחה.‬
‫להביא לך משהו לשתות?‬
‫או קצת בושם?‬
‫אוי, הריח של תבשיל הבשר באמת נדבק אליי.‬
‫אני אוהבת את התבשיל שלך.‬
‫אני יכולה לאכול אותו כל יום.‬ ‫אני כבר חוזרת.‬
‫אימא.‬
‫אלה דברים טובים.‬
‫אולי אשמור את סיר הטיגון החשמלי לעצמי.‬
‫לא, אלה.‬
‫ככה איבדת את העבודה הקודמת שלך.‬
‫היי. יש פה ריח של תבשיל בשר?‬
‫בטח באת לאסוף את הדברים.‬
‫כן. מאיה פתחה לי. היא אמרה לי לקחת הכול.‬
‫כל מה שיש פה.‬
‫אפילו מאיה, אם אקבל עליה מחיר טוב.‬
‫אני צוחקת. אני פשוט במקום אפל מאוד כרגע.‬
‫מה דעתך על זה?‬
‫אני לא מאמינה! רג'ינה אפילו לא פתחה‬ ‫את הבושם של דיור שקניתי לה.‬
‫תודה, מאיה.‬
‫אני אלך לראות מה יש בארון המשקאות.‬
‫לא, גברתי. אנחנו לא לוקחים אלכוהול.‬
‫לא. זה בשבילי.‬
‫אני מתקרב לצומת ארבעה כיוונים.‬ ‫זוכרת מה עושים?‬
‫נשארים רגועים, אני מקווה.‬
‫כל עוד כולם נכנסים לצומת בתורם.‬
‫בניגוד למניאק הזה!‬
‫עכשיו תורך!‬
‫סע!‬
‫אתה מחכה להזמנה? סע כבר!‬
‫ברנרד, מספיק!‬ ‫-סתומים כאלה צריכים סדנת חינוך.‬
‫למה אתה מפזר קללות במקום לפזר חבילות?‬
‫על מה את מדברת?‬ ‫-עליך, מקס הזועם.‬
‫איך אתה יכול להתנהג ככה?‬
‫יש לך מדבקת "איך אני נוהג?"‬ ‫על הפגוש האחורי.‬
‫הורדתי אותה.‬
‫טוב, אולי אני קצת עצבני.‬
‫אני לחוץ כי לא בטוח‬ ‫שאוכל לקנות את מכון האגרוף,‬
‫ויש סיכוי קטנטן‬ ‫שאני פורק את התסכול שלי על הכביש.‬
‫ועל כל מכונית,‬
‫ועל הולכי רגל,‬
‫ועל חיות קטנות שחוצות את הכביש.‬
‫הגיע זמנו של הסנאי ההוא.‬
‫אני לא רוצה שתפחדי לנהוג בגללי.‬ ‫אולי כדאי שתחזרי ללמוד עם קלווין וסוואנה.‬
‫אני לא יכולה. בפעם האחרונה שנפגשנו,‬ ‫הם נטשו אותי ב"פנדה אקספרס".‬
‫החברים עזבו אותי, אימא עזבה אותי,‬
‫אני איכשל במבחן הזה.‬
‫ולמה הג'יפ הזה נוסע לאט כל כך?‬
‫סע! אנשים צריכים את החבילות שלהם!‬
‫אלייה!‬
‫יש לו מדבקת "חיי שוטרים חשובים".‬
‫אנחנו לא צועקים עליהם.‬
‫עכשיו אני צריך להתנהג כאילו זו היציאה שלי.‬
‫התזת עליי המון בושם.‬
‫זה לא תרסיס פלפל, מתוקה.‬
‫צריך להתיז רק קצת.‬
‫סליחה.‬
‫רק רציתי שיהיה לך ריח טוב, אימא חדשה.‬
‫"אימא חדשה"?‬
‫אלוהים. לא שוב.‬
‫אלה, מקלות הדגים שלך‬ ‫תמיד מסבכים אותך בצרות.‬
‫לאן לוקחים את כל הדברים שלנו?‬
‫ולמה הטבחית מהקפטריה של בית הספר כאן?‬
‫בשביל אבא.‬
‫למה?‬
‫היא תהיה האימא החדשה שלי,‬ ‫כי זאת אף פעם לא פה.‬
‫"זאת"? מה נסגר?‬
‫רק שיהיה ברור,‬
‫חשבתי שאני כאן‬ ‫כדי לאסוף תרומות למכירת בית הספר.‬
‫יש לי גבר.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫ברור שהסתבכת בטעות ב… משהו.‬
‫אפשר לקחת את הדברים?‬
‫כן, בבקשה, קחי הכול.‬
‫חוץ מבעלי.‬
‫אחותי, אין לך ממה לדאוג.‬
‫היי, גם אני לא רוצה אותך, קפטריה!‬
‫תודה שוב.‬
‫אבל בשנה הבאה‬ ‫תביאו את התרומות לבית הספר בעצמכם.‬
‫זה הוגן.‬
‫מאיה,‬
‫את לא צריכה לנסות להחליף אותי.‬
‫אבל את כבר לא גרה כאן.‬
‫קצת סבלנות, קטנטונת.‬ ‫היא תחזור בעוד כמה ימים.‬
‫בעצם, בני, לא.‬
‫מתוקה, חזרתי עכשיו.‬
‫אני בבית.‬
‫חסר לך שאת עובדת עליי.‬
‫לא.‬
‫אני יודעת שהמצב היה מבלבל.‬
‫בטח עדיין יש לך שאלות.‬
‫גם לי עדיין יש שאלות.‬
‫אבל אני רוצה שיהיה לך ברור:‬
‫תמיד אהיה אימא שלך‬
‫ותמיד אהיה כאן בשבילך.‬
‫בסדר?‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫ואני אוהבת אותך, אימא ישנה.‬ ‫-לא.‬
‫תשכחי מהכינוי הזה.‬
‫אוי, שכחתי!‬
‫אני צריכה למכור את הלפתות שלי‬ ‫באנימל קרוסינג.‬
‫הפנדות האלה קשוחות.‬
‫נכון מאוד.‬
‫היי, תעשי לי טובה. תמכרי גם את שלי.‬
‫האי שלך, הבעיה שלך.‬
‫טוב, היא חזרה ישר לעניינים.‬
‫אם כבר מדברים על לחזור לעניינים…‬
‫את עדיין רוצה להמשיך להתגנב?‬
‫יש לנו קטע קטן משלנו.‬
‫טוב, הקטע הזה יחכה.‬
‫מאיה ניסתה להחליף אותי, האחת והיחידה,‬
‫בטבחית מהקפטריה!‬
‫אני יודע.‬
‫מה נדפק?‬
‫אבל זה היה כיף, יודעת?‬
‫עכשיו את בבית. באמת בבית.‬
‫זה הרעיון הכללי.‬
‫מעכשיו רק תגידי, "תרים את זה",‬ ‫"זה לא המקום הנכון",‬
‫"הציפורניים שלך שרטו לי את הרגל",‬ ‫"הסרחת מגראס בכנסייה".‬
‫ואתה רק תגיד, "תכיני לי סנדוויץ'",‬
‫"תגרדי לי את הגב",‬
‫"הילדים שלך צריכים אותך",‬ ‫"הילד שלי מאישה אחרת צריך אותך".‬
‫אלה החיים.‬
‫זה מה שאנחנו עושים כאן.‬
‫אני מניח.‬
‫מותק, עכשיו שחזרתי,‬
‫דברים יצטרכו להשתנות.‬
‫אני יודעת שאמרתי‬ ‫שאני רוצה לתת לעצמי עדיפות,‬
‫אבל אני צריכה להמשיך לעבוד על עצמי‬ ‫כדי למצוא איזון אחר,‬
‫כדי שאוכל לקבל הכול, אתה מבין?‬
‫את הטוב ואת הרע, את העליות ואת המורדות,‬
‫את השיא ואת השפל,‬
‫את ההרמות ואת ההפיכות, ו…‬
‫שיט, הדלקתי את עצמי.‬
‫רוצה ללכת לעשות את זה אצל לקרישה?‬ ‫-תמיד כיף לעשות את זה אצל לקרישה.‬
‫מה הקטע?‬
‫היה לי כלל אחד.‬
‫אתם דוחים.‬
‫נכון.‬
‫אני צריכה לשרוף הכול ולהתחיל מחדש.‬
‫טוב. אני רואה שאת קצת עצבנית.‬
‫אני רוצה להודות לך, בסדר?‬
‫אני מעריכה אותך.‬
‫החלפת אותי כאן,‬
‫נתת לי לגור אצלך. אני…‬
‫אפילו העברת דברים לתרומה‬ ‫בשביל המכירה בבית הספר של מאיה.‬
‫תודה.‬
‫מכירה בבית הספר?‬
‫אני שונאת אתכם.‬
‫ברור שזה למכירה ה****.‬
‫אלא מה, לקרישה?‬
‫איזה ***!‬
‫לקרישה תמיד נדפקת!‬
‫*** על זה! בעצם, *** על כולכם!‬ ‫זה מה שאני אומרת.‬
‫*** עליכם, *** על הבית הזה.‬
‫*** על הילדים שלכם.‬
‫*** על כל המדינה הזאת.‬
‫איזה ***!‬
‫קיבלתי ***!‬
‫סליחה, אני פשוט ב…‬
‫מקום אפל מאוד כרגע.‬
‫היא אמרה, "*** על הילדים"?‬