Знайшов сорочку, що добре пахне.
Ну,
досить добре.
Якщо хочеш, щоб я прибрала прищ у вусі, не крутися.
Бенні, посвіти, щоб я могла два пальці запхати.
Нізащо. Я навіть у своєму вусі не колупаюся.
Тату, я вчора просила прокладок, але мала на увазі не автомобільні.
Ти запізно попросила.
Я після 09:30 не чую.
Вибач. Ніготь за щось зачепився.
Тобі може знадобитися лікар.
Лукреціє, ти не приготувала кави? Чим ти тут займаєшся?
Усім.
Хоч це навіть і не мої діти!
-Йому я навіть не родичка. -Хіба ж чистка вух не єднає?
Це якась хрінотінь.
Ранки були куди кращі, коли була Регіна.
Ну, ми вже не живемо в тому світі — ось уже місяць.
Мене це дістало. Коли мама вернеться?
У твоєї мами складні часи.
У нас усіх складні часи.
Згодна.
У нас щоранку одне й те ж.
Слухайте, ми не можемо її примушувати. Вона ж не навічно пішла.
Лиш не готова ще вернутися назавжди.
Тож нам треба зібратися й полегшити їй життя,
а це значить, що тобі, Бенні Апшоу, доведеться поворушити пальцем.
Гаразд. Ось тобі палець.
Дарма. Майя нині митиме волосся.
Гаразд, добре. Усе нормально.
-Може, я зроблю каву? -Друже, ти мій новий улюбленець.
Аліє, що там у тебе?
Судоми й автопрокладки.
Я не можу знайти черевичка до пари.
Може, просто в шкарпетках до школи?
Ні. Ще раз так зробимо — прийдуть із соцслужби.
Тату, якщо це вся їжа, можна ще двадцятку на обідню карту?
-Так, і мені. -Добре.
Якщо ще одна дитина ще щось попросить, почнеться різня.
Не віриться, що я це кажу, але я згодна з Бенні.
Можна хоч ранок без того, щоб у вашої мами почався хаос?
Так, треба створити місце, куди вона схоче вернутися.
Досить уже фігні!
Зараз не час казати, що немає фільтрів для кави?
Візьми паперові рушнички.
-Їх теж немає. -Господи.
Лукреціє, не поїдеш у «Костко»?
Навіть не дивись сюди. І ти не хочеш, щоб я їхала туди.
-Там продають труни. -А, добре. Ну…
Не треба купувати те…
-Не знаю! -…де ти мене поховаєш.
У мене немає грошей.
…переживати за це.
-Привіт. -Привіт.
-Доброго ранку, сім'є. -Привіт, кохана. Як справи?
Усе чудово? Маєш чудовий вигляд.
Так, усе чудово.
У мене був спокійний ранок.
Мені навіть вистачило часу прихопити лате.
Супер.
-Ви готові до школи? -Пора до школи.
Я лиш почав міцно любити своїх діточок.
У нас щаслива домівка.
Мабуть, я недостатньо часто це вам кажу.
Дуже дякую, що тримаєте лад.
-Ми з тобою. -Завжди.
Руки!
СІМ’Я АПШОУ
СЕЙДЖ МЕДИКАЛ ПЛАЗА
Я не знаю, у чому річ.
Я вдома у своєї сестри, і лише хочу повернутися додому,
але коли я там, усе воно щось не так.
Ну, так.
У тебе на кухні був інфаркт, трясця.
Я б назвала це приводом.
Так, проте не в цьому річ.
Зараз у нас буде весела гра.
А в чому, по-твоєму?
Ні.
Це ти психотерапевтка.
Ти не отримаєш гроші, зваливши всю роботу на мене ж.
Як із тією домашкою.
Я дала тобі прочитати книжку.
Це була твоя книжка.
І я мала за неї заплатити.
Дуже кумедна схема.
Тепер психотерапевтам важко.
Нацслужба здоров'я тисне.
Зосередишся чи ні?
Я?
Так, ти. Це ти прийшла сюди до мене з проблемою.
То чому ти не хочеш додому?
Якби ж я знала. Я…
Я просто заплуталася.
Слухай, ти вже багато чого досягнула.
І повір, я не всім це кажу.
А я ж маю справу з багатьма псих…
І як ти від цього почуваєшся?
Не треба так.
Якщо ти серйозно хочеш повернутися додому,
тобі може бути корисно глянути з іншої перспективи.
Ага. Розумію.
Тобі не вдається,
тому ти просто передаси мене комусь іншому?
Якби ж то.
Маю на увазі, було б добре, якби я зустрілася з твоїм чоловіком
й спитала його думку про твою проблему.
Леле.
Намагаєшся мене вибісити.
А ти ждеш, поки капають гроші.
Бенні Апшоу нізащо не прийде до психотерапевта.
Було б добре, якби я почула свіжу думку стосовно проблеми.
Може, ми щось пропустили.
Хоча б спитай його.
Ти питай.
-Це твій чоловік. -І твоя ідея.
І твоє одужання.
На сьогодні все.
Я виграла.
Гаразд. Я попрошу його.
Але я вже знаю, що він скаже.
Ти чудово знаєш, я не піду до психолога.
Це для людей із проблемами.
У мене проблеми.
Я пішла у відпустку. Живу із сестрою.
Ну! Мені дуже треба, щоб ти це зробив.
Ти казала, що я до твоєї хріні не маю стосунку.
-Знав, що ти брешеш. -Звісно, вона брехала.
У всіх фігня якась через тебе.
Якби ти втямив це раніше, я б зекономила купу грошей.
Досить діймати його. Бенні тут ні до чого.
О, згадала: я надіслала тобі останній рахунок за психотерапію.
І моя вина: у вівторок я перебрала на десять хвилин,
і вона взяла з нас як за цілу годину!
З нас?
Думаю, усе й так нормально.
Докторка Едмундс намагається змінити перспективу.
Я слово «перспектива» інакше розумію.
І коли ти в моєму гаражі тягнеш мене,
відчуваю, що я по вуха в усім цім.
Гаразд, добре.
Не йди. Не допомагай.
Я без тебе розберуся в тому, що діється.
Можливо, трохи пізніше.
Пізніше?
Бенні, чимчикуй на терапію, щоб я вернула свою квартиру.
Але не поспішай, бо ти для мене просто радість!
Сестро.
Тобі не треба буде говорити про наш шлюб.
А просто висловити свою думку про те, що сталося.
Типу як свідчення жертви?
Зробімо так, до чого все йде, як ми всі знаємо.
Кинь його й знайди собі, де жити.
Хоча коли підеш від мене, це буде сумний день.
Я так і знав.
Бачите, як ви мене тут мотлошите?
Ось що ви робитимете зі мною в психологині.
З радістю за це заплачу.
Ні, Бенні.
Мене там навіть не буде.
Я нічого не дізнаюся.
Ти ж знаєш, вона тобі все переповість.
-Жінки базікають. -Ні, їй це заборонено.
Гаразд, може, я не так пояснюю.
Ти зайдеш, матимеш приватну бесіду,
і я нічого не знатиму з неї.
Нічого. Послухай, мені здається, це буде так, ніби тебе там і нема.
Їй здається,
що я зараз у психологині.
Не знаю, старий. Схоже, дружина тобі довіряє.
Я знаю, що ти ще новачок, але ми не виступаємо проти сім'ї.
Так, твоя правда. Вибач.
Я просто радий бути тут.
Агов, ти всі начос з'їси?
Так.
А сир, що капає збоку?
Агов, друже.
Мій сир — мій, ясно?
Я заслужив. Я не мав і хвилини для себе, відколи Регіна пішла.
Скажу прямо: у мене забагато дітей.
Судячи з усього, ми теж можемо бути в психолога.
Ой, усе.
Що сталося? Ми забили?
Гра ще не почалася.
-Щойно винесли футболкомет. -Агов, сюди!
-Сюди! -Ми тут.
Що я роблю?
Вона й до завтра сюди не дістанеться.
Дідько!
Мільйон сходинок.
Ти лише прийшов? Ми ж разом виходили.
Ти ж знаєш, що мені замінили коліна.
Двічі.
Однак у мене влучила ця футболка.
Дай мені.
Трясця! Чому вона мокра?
Бо в мене тут майже зупинка серця, придурки.
Хай собі буде мокра, якщо я знаю, чому вона така.
Нам треба кращих друзів.
-Ви псуєте мені терапію. -Агов.
Терапія ефективна.
Ми з мамцею досягли значного прогресу після терапії для пар.
Скажи, що в тебе є дівчина на ім'я «Мамця».
Я думав, що так, але завдяки терапії дізнався, що ні.
Сам ти цього не міг докумекати?
У себе вдома пожежу загаси.
Ми тепер живемо в Девіса. У мене в кімнаті нарешті є водне ліжко.
«Нарешті є водне ліжко».
Якби я ходив на терапію, пішов би в почесну відставку.
Не про тебе мова, Ларрі.
Не можна поділитися думками? Складна ви компанія.
Регіна думає, що я там, і вона щаслива.
Мене там немає, і я щасливий.
Підтримую тебе. Ніколи їм нічого не віддавай.
Ні свого серця, і точно не свого місцеперебування.
Твоя їжа, котику.
Террі,
а де гірчиця?
Я не можу їсти крендель і хот-дог без гірчиці.
Ти не просила гірчиці.
Вона малася на увазі. Ніколи не звертаєш уваги, що я кажу.
Я звертаю увагу, але ти не сказала: «Я хочу гірчиці».
Террі, справа не в гірчиці.
Ні? Бо схоже, що в гірчиці!
-Він мене взагалі не знає. -Ні.
Девісе, поміняймося місцями. Нащо мені це?
Ні. Я тут сиджу.
Якщо я сів, то сів.
-То мені все це сухим їсти? -Чорт забирай! Принесу я твою гірчицю!
Вони порвуть.
Гаразд, ти знаєш, що робити. Домашка.
І ніфіга мене не питай.
Я дочитала сьогодні «Міст у Терабітію».
Погано з нею обійшлися.
Маю право на снек.
Може, мама тобі щось приготує. Мамо?
Матусю? Матір?
Можна хоч день без вашої гіркоти?
Майє, приготувати омлет?
Шкільна медсестра заборонила.
Вона помітила в мене пожухлі очі.
У мене через ці яйця зашкалює холестерин.
Тримай.
З'їж печива. Усередині фрукти.
Мама дозволяє їх лише на вихідних.
Може, вона змінила свою думку. Запитаймо.
Мамо?
-Матусю? -Змирися!
Іноді мами лишають нас.
А іноді батьки. Це життя, сестричко.
Класно бути щасливим дурбеликом.
Вам треба пишатися тим, що робить мама.
Їй треба було неабиякої відваги для терапії.
Нам усім слід чимось пожертвувати.
А чим жертвуєш ти?
Особистим життям, здоровим глуздом,
будь-яким шансом на гарячу воду.
Бруднить мені підлогу, п'є мій лікер.
І використовує мої рушники!
У мене є для гостей. Чому вона бере мої персональні?
Як тобі смаколики? Смачно?
Я й мадлена не їла, відколи мама переїхала.
Скажи їй, тітонько.
Ми з тобою ще не такі друзі.
Ні, я просто подумав… бо я тепер тут живу.
Ні?
Із сиром чи без?
Знаєш що?
Я поїм свій омлет на дивані.
І не треба серветки.
Вона їсть на моїх меблях. Я їстиму на її.
І так, я можу бути трохи злюкою.
Майє, ану звідси, мала.
-Що я зробила? -Нагадала свою маму.
Привіт.
Ти вже вернулася? Бенні ходив на терапію?
Ти в нормі? Усе скінчено?
Я прийшла взяти ще светрів.
Ще?
Так, бо схоже, що твій термостат заблокований.
У мене вища температура.
Особливо останнім часом.
Добре, їду назад до тебе, розслаблюся в довгій гарячій ванні з піною.
З моєю французькою лавандою?
Якби ж то.
Минулого тижня закінчилася.
Її привозили лише з Провансу, але, може, знайду в гіпермаркеті Big Lots!
Знову піднялася.
-Що сталося, чоловіче? -Не будь слідчим.
Уболівай разом з іншими.
Фани «Пейсерз»,
один фанат-щасливчик зараз зробить удар з половини нашого майданчика.
-Якщо ви на балконі… -Трясця, так.
-…секція 209, 18-й ряд… -Це ми!
-…восьме сидіння… -Це ми!
…виходьте зараз же. У вас є шанс виграти «Кія Спортейтж».
Так!
-Уставай, Девісе. -Ні.
-Тягни свій зад наниз. -Що? Це ти.
Я не долатиму стільки сходинок задля «Спортейтжа».
Агов! Оберіть когось іншого! Ні!
-Чорт. Поміняймося місцями. -Я не…
Як ти собі не затямиш? Якщо я сів, то сів!
Поки ми чекаємо на щасливчика, повеселімося з поцілунками на камеру!
Він під каблуком, як і ти, Тоні.
ПОЦІЛУНКИ НА КАМЕРУ
Дивіться! Це ми!
Ні. Ні.
Це не моя дружина.
Її хлопець пішов по гірчицю.
Підміни його.
-Я на великому екрані! Диви… -Якого біса?
Перестань. Ти пахнеш травкою.
Не роби цього.
Ні. Не роби так. Я не буду.
Слухай. Ми вже не в прожекторі.
-Годі, подруго. Нащо ти це робиш? -Якого біса?
-Чого до моєї дівчини лізеш? -Друже. Вона навіжена.
-Напала на мене. -Звеш її навіженою?
Ти прямо зараз хочеш розборок?
Я тебе відгамселю!
-Не кинь гірчицю. -Добре, у чім проблема?
Агов. Чекай, Бенні.
Ларрі, ти новий у нашій компанії,
тому кидайся на цього здорованя. Нападай.
Ларрі, я розберуся.
Чорт!
Так!
Боже!
Стривай!
-Божевільний! -Відчепися!
Довго чисто не буде.
Чи встигну я змінити замки?
Я заслужила це.
Привіт.
Овва! П'ємо по повній?
Так!
Мені це необхідно.
Це ж віскі наше, мабуть.
Я приб'ю Бенні.
Ти це кажеш,
я купую негашене вапно, але дарма.
Дзвонила докторка Едмундс. Він не прийшов на прийом.
Треба заспокійливих вуглеводів.
Кренделі ж теж наші, мабуть?
Ти здивована, що Бенні не зробив того, що ти попросила?
Я така зла.
Навряд чи я повернуся додому.
Дідько, Бенні.
Бачиш? Ти мене розумієш.
Тому добре, що ми, дві сестри, разом.
Угу.
Віскі таке огидне.
Занадто… пече.
Як ти це п'єш?
Зазвичай мирно.
Чому?
Чому Бенні так учинив?
Я сказала йому,
що він має піти на терапію, аби я могла вернутися додому.
Може, він не хоче, щоб я повернулася. Може, я засильно штовхнула його,
і це було занадто вже.
Нашим стосункам кінець?
Чорт, мені вертатися до знайомств?
Я цілком тебе підтримую. Іди на побачення. Зараз.
Ні. Ні.
Ні, Регіно. Припини. Це хаос.
Докторка Едмундс скартає за це.
Може, у Бенні була вагома причина.
Ти ж знаєш, що ні.
Я цього не знаю
й не буду нервувати, поки ми з Бенні не поговоримо,
і я не отримаю всієї інформації.
Так можна й «Камаро» подряпати.
Поки ми з ним не поговоримо, я просто
заспокоюся за цей час.
Знаєш, що заспокоює мене?
Коли я вішаю свою куртку.
Бачиш, скільки вільних гачків?
Ні.
Педикюр.
Іду візьму твій класний лак!
Й обіцяю, не проллю, як тоді.
Тоді?
Гаразд. Ходімо.
Це якась хрінь.
Сидітимете до кінця матчу.
Перш ніж звільните мавпятник, хоч повбивайтеся.
Тобі пощастило, що друзі скочили мені на спину.
Коли страшно, я войовничий.
Агов. Стій на своєму боці, якщо не хочеш, щоб тобі знову завалили.
Не будете мене відтягати?
-Що з вами? -Що?
-Він міг знов мене вдарити. -Зажди.
Тебе прикривали ми, Бенні. Девіс просто сидів.
Я не встав задля «Спортейтжа».
І точно не встав би задля мордобою.
Я тут лише тому, що вони пообіцяли відвезти мене в мавпятник.
Як пояснити синяк після психотерапії?
Може, Регіна повірить, що ти побив себе, бо зробив прорив.
Смійся, не журися.
-Я вб'ю тебе на волі. -Це вона полізла до мене.
Хапай мене. Відтягуй.
-Так я дістав минулого разу. -Так.
Це поцілунки на камеру.
Я не хотіла, аби стадіон думав, що цей мурмило мене не поцілує.
Усе не так мало бути.
Я хотів освідчитися тобі, Шаріс.
На тих дешевих місцях?
Я тебе прошу!
Чому ти така?
Чому?
Вона жінка, бро.
Вони всі такі, чоловіче.
Проблема не в мені.
Знаєте що?
Робіть, що хочете.
Я читатиму свою книжку.
Друже, дивися.
По телику теж освідчення.
Де б не була Шаріс, сподіваюся, вона сказала «так».
Що таке нагальне?
-Треба перекрити воду. -Що таке?
-Матері твоїй… -Ковінька?
Я лиш поставив запитання.
Я про твою матір, узагалі-то.
Вона відмочується в моїй ванні, Бернарде, у гарячій воді, у моїх бульбашках.
Як думаєш, що означає «нагально»?
Тітонько, у неї зараз стільки всього.
Так, усе моє майно.
Вона жахлива.
Забери її, будь ласка.
Бо я зараз щось таке втну…
Просто посади її й виклади свої думки.
Не можу! У неї зараз стільки всього.
Може, краще я переїду.
Спершу вона хоча б замкнулася у своїй кімнаті й плакала.
Не їла. Не купалася.
Це було найкраще.
Тепер вона вийшла.
Поки вона не розбереться в собі, нічого не поробиш.
Вона досягла значного прогресу. Що ти хочеш? Знову її засмутити?
Пам'ятаєш нашу собаку Спрінклз, що померла?
Ти прийшла у свою ванну, щоб спитати це?
Ні, я ходила в гостьову ванну, але тебе там не було.
Пам'ятаєш, як було сумно, коли мама й тато вернулися додому з її ошийником?
Чесно кажучи, я була дуже маленькою тоді.
Я її майже не пам'ятаю. Я завжди вважала її радше твоєю собакою.
Дідько.
Пам'ятаєш, як тебе ніхто не запросив на випускний?
Бідолашна жалюгідна вагітна дівчина,
сама вдома, товста.
Сумно було ж, правда?
Уже від думок про це сумно.
Це вже нервує. Якого біса?
-Що ти таке робиш? -Я просто згадую.
Моя сестра тут, і накочуються спогади.
Пам'ятаєш, як Містер випровадив сестру Сілі?
Лукреціє, до чого ти зараз усе це кажеш?
Слухай, це чудово, що ти в мене й що я можу підтримувати тебе,
але я люблю, аби все було по-моєму.
Ну то просто скажи це, психопатко.
Нафіга…
Не треба приплітати «Барву пурпурову».
Я була у відчаї.
Слухай.
Ти надзвичайно мені допомогла.
Я знаю це і я вдячна.
І якщо я якось зневажливо повелася, ну, чорт, вибач.
Я скажу ось що. Зробимо так:
я дам тобі простір.
Повернуся додому.
Зачекаю на Бенні, щоб поговорити з ним.
А коли я повернуся,
ти скажеш, як усе має бути.
-Добре. -Добре.
Гаразд. Благослови тебе Боже.
Я вже місяць не танцювала голяка під Чаку Кан.
Я не проти, щоб ти танцювала голяка.
Але будеш, коли побачиш.
Стоматолог — убивця? Та яке.
Ще три години книжки.
Не знаю, старий. Я все для неї роблю.
Це навіть не аудіокнижка.
Я начитав її, щоб вона заощадила два долари.
І так, це стоматолог.
Робити все — це коли висмикуєш волосся зі спини дівчини.
Тобі треба побути самому.
Нікотра ваша не покидала вас так, як моя дружина.
-Вона тебе покинула? -Так.
Сказала, що відчуває застій у житті.
Їй було сумно. Не бачила перед собою мети.
Ціла купа якихось дрібних маленьких прибамбасів.
Багацько на неї навалилося.
Боже мій. Убили брата?
Так. На Регіну багато навалилося,
і вона тягне мене на терапію, аби звинуватити мене.
Мене теж у всьому звинувачено.
Може, я й винен.
Ні, не роби цього. Не дозволяй перекинути її тривоги на себе.
-Мабуть, проблема десь у мені. -Ні, це просто вона така.
-То як мені це виправити? -Ти не маєш виправляти.
Якщо хоче виправити, це її справа.
Ти можеш лише помагати.
Дідько.
-То ось що Регіна хоче мені сказати? -Так.
Вона не хоче мене покинути.
Вона хоче вернутися додому.
Я маю допомогти своїй коханій.
Гадаю, я маю кинути свою.
Ти куди? Ми все ще в баскетбольнім карцері.
Це не справжня тюрма.
Навіть двері не замкнені.
Але оті — замкнені.
Моя кохана хоче, щоб я пішов на терапію, то гайда.
Вони не чують мене через Чаку.
Чому все на тобі торкається підлоги?
-Боже. -Алексо, вимкни!
Слід щось робити.
Мені треба випити.
Що я щойно побачив?
Дідько.
Господи.
Мені треба напоїти свій зір.
Переклад субтитрів: Жолудь Добровольський