‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫לא היו חולצות או מכנסיים קצרים?‬
‫הציוד החורפי היה בחצי מחיר,‬ ‫אז שתוק ושים עליך את הכפפות.‬
‫אני מרגישה שאני נוסעת לאוניברסיטת סיביר.‬
‫לא חם לכם?‬
‫אנחנו מייצגים את מוסד הלימודים שלך, אימא.‬
‫כן, אני גאה בך, רג'ינה, מותק.‬ ‫עברת את מבחן הקבלה.‬
‫התקבלת לתואר שני במנהל עסקים.‬
‫בסדר. סיימנו, נכון?‬ ‫מספיק לרדוף אחרי הישגים.‬
‫לא אמורים לומר את זה בקול רם, טיפש.‬
‫עברנו דרך ארוכה.‬
‫למי אתה מספר?‬
‫תשמרו על מצב רוח טוב, חבר'ה.‬
‫חוץ מזה שזה רק טיול סופ"ש, נכון?‬
‫אולי מוסד הלימודים הזה לא מתאים לי.‬
‫הוא היחיד שאליו התקבלת.‬
‫חוץ מזה שקניתי את כל שטויות הקולג' האלה,‬ ‫אז מישהו ילמד שם.‬
‫לא אני, אני אלמד בקולג' אמיתי.‬
‫קולג' אמיתי שונה. עדיין גאה בך.‬
‫אימא, את יכולה לקבל‬ ‫את תיק האוכל החביב עליי ללימודים.‬
‫אני כבר גדולה.‬
‫תודה, מותק.‬
‫אבל תחזירי לי אותו.‬
‫תתנהגי יפה.‬
‫בסדר. אני הולכת.‬
‫אני נוסעת לקולג'.‬
‫רגע של שינוי בחיים.‬
‫כשאצא מהדלת הזו… אין דרך חזרה.‬
‫אני אוהבת אתכם.‬ ‫-אוהבים אותך.‬
‫נתראה ביום שני.‬
‫-ביי!‬
‫ביי!‬ ‫-להתראות, מיס רג'ינה.‬
‫אני לא נוסעת לקולג'.‬
‫נגמרה לנו הגבינה. הילדים שלי צריכים גבינה.‬
‫שלקרישה תקנה. היא צריכה מטרה בחיים.‬
‫אני אלך לקנות גבינה. את, סעי לקולג'.‬
‫אתה, לך לעזאזל.‬
‫בסדר. אז עניין הגבינה מסודר…‬
‫קולג'!‬
‫לא. לחם. על מה הם ישימו את הגבינה?‬
‫אקנה גם לחם.‬
‫בסדר. אז עכשיו כש…‬
‫הילדים שלי יכולים להכין כריך…‬
‫קולג'!‬
‫צעד גדול.‬
‫ביי.‬ ‫-אוהבת אותך! ביי!‬
‫אוהב אותך.‬ ‫-ביי. בסדר, נתראה.‬
‫היה לי התקף לב.‬
‫אני לא יכולה להתרוצץ באיזה קמפוס ענק.‬
‫רג'ינה, תפסיקי להיות במתח.‬
‫את טובה מכולנו.‬
‫כן, את רג'ינה אפשו.‬ ‫שילמדו לכבד את השם שלך.‬
‫נכון. סעי לקולג' ותראי להם מה זה.‬
‫ותמיד נעמוד לרשותך.‬
‫ילד, תסגור את הדלת האחורית‬ ‫למקרה שהיא תלך לשם.‬
‫תודה לאל שהיא נסעה. איזה חום.‬
‫זה עינוי.‬ ‫-נהדר!‬
‫בחיי!‬
‫- המוסך של בני -‬
‫לארי, המכונית הזו כולה טלאי על טלאי.‬
‫אפשר רק לגור בה.‬
‫זו התוכנית. תדאגו שניתן יהיה לדחוף אותה‬ ‫כשבאים לנקות את הרחוב.‬
‫הם רשעים.‬ ‫-החיים שלך עושים לי רע על הנשמה, לארי.‬
‫בסדר, לא אהבת את העוגה,‬ ‫את הבלונים, או את החשפניות הזקנות.‬
‫זו הייתה טעות שלי.‬
‫לא הבנת את הסיסמה שלהן, "ציצי עד הרצפה".‬
‫אבל יש לי דבר אחרון‬ ‫כדי שתחזור להיות חבר שלי.‬
‫אחי, אתה לא צריך כלום. הכול בסדר.‬
‫למה? אתה חולה?‬
‫לא, החיים טובים.‬
‫אז בסדר.‬
‫חוץ מזה, נמאס לי מכל הרוע והקללות.‬
‫בוא הנה, מנוול שמן שכמוך.‬
‫סוף סוף! ככה זה אמור להיות.‬
‫אצלם אתכם בשביל דאק. הוא התפלל שזה יקרה.‬
‫אם אתה יכול… זה טוב.‬
‫בסדר, כן, רגע קסום.‬
‫תדפיס את זה על צלחת.‬
‫אולי תביעו אהבה כלפי לארי?‬
‫כן, אתקן את מכונית ההומלס הנואשת שלך.‬
‫בחינם.‬
‫התכוונתי לשחד אותך בכרטיסי הקזינו האלה,‬
‫אבל עכשיו כשהשלמנו, אפשר לחלוק.‬
‫דייוויס, לא סתם התגעגעתי אליך.‬
‫ברגע שטשה תיקח את קלווין, אנחנו חוגגים.‬
‫כן!‬ ‫-כן, יופי!‬
‫איזה כיף.‬ ‫-אין שום סיכוי. אתם צריכים לעבוד.‬
‫תסבירי שוב למה לא נכנסנו הנה קודם?‬
‫כי אם ישר נכנסים, פרנק,‬ ‫לא תופסים אותם עושים שטויות.‬
‫תהיה ערני.‬
‫קבלות. עכשיו.‬
‫קלווין מטפל בזה.‬
‫טוב יותר ממך.‬ ‫אולי הן סוף סוף יהיו הגיוניות.‬
‫בדיוק מה שאני חשבתי.‬
‫אז אתה ודאי מי שלקרישה לקחה כ… שבוי.‬
‫ואתה ודאי בני.‬
‫כן, זה אני.‬ ‫-מפתיע שאנחנו נפגשים רק עכשיו.‬
‫גרמת לי המון צרות בעבר.‬
‫כן, אומרים לי את זה הרבה.‬
‫אתם עסוקים היום.‬
‫תכריז עליי!‬
‫אלוהים.‬
‫גבירותיי ורבותיי, גברת נואה יאנג המיועדת.‬
‫יאנג גאנג פה, חברים.‬
‫קלווין!‬
‫מותק, תגיד להם כמה אנחנו מאושרים.‬
‫אנחנו מאושרים מאוד.‬
‫איך הוא מתבטא במילים. ובתכשיטים.‬
‫טשה, את לא צריכה לנפנף בטבעת‬ ‫כמו מתאגרף, טוב?‬
‫ראינו אותה.‬
‫אתה יודע מה? בוא נפסיק.‬
‫זה הרגע שלי.‬
‫הרגע שלנו.‬
‫מותק, אנחנו מאוחדים עכשיו.‬
‫היא הולכת לשאוב ממך את החיים.‬
‫מותק, אם נרצה להספיק הכול,‬
‫צריך להגיע לאימא‬ ‫לפני תוכניות הטלוויזיה שלה.‬
‫כן. אנחנו בסיבוב ביקורים‬ ‫אצל "אנשים שחשבו שלא יצא ממני כלום"!‬
‫קלווין!‬
‫אני פה. בחיי.‬
‫אפשר לנסוע לקניון? אני צריך בגדים.‬
‫אין לנו זמן.‬
‫הרבה אנשים צריכים להתחרט על מה שהם אמרו.‬
‫כן.‬
‫זה עניין שלכם.‬ ‫למה אני לא יכול להישאר עם אבא שלי?‬
‫ילד, תפסיק.‬
‫אני צריכה למצוא זר פרחים.‬ ‫ניסע לשוק הפרחים.‬
‫לא אכפת לי מפרחים מטופשים.‬
‫בסוף סתם תזרקי אותם לאיזו מישהי.‬
‫אני לא זורקת כלום, בסדר? לא.‬
‫אני לא מתכוונת לשלם על פרחים‬ ‫ולזרוק אותם על איזו נזקקת.‬
‫בסדר? אז הולכים. קדימה. יאנג גאנג הולכת.‬
‫נתראה בשבוע הבא.‬ ‫-בסדר, בן. נתראה.‬
‫עכשיו כשמופע האימים הסתיים,‬
‫תחזרו לעבודה.‬
‫אל תשאירי אותי פה לבד שוב.‬
‫אז לא נוסעים לקזינו.‬
‫בטח שנוסעים.‬
‫עם כל מה שעשיתי כדי שבני החדש לא יסתבך?‬
‫בני הישן הולך לכייף בגדול.‬
‫בואו נלך, חבר'ה.‬ ‫-כן!‬
‫חכו, חבר'ה. צריך לסגור הכול.‬
‫לבני הישן אין ביטוח גניבות.‬
‫- קזינו בלאק דיימונד -‬
‫אבו ארבע לאישה צולעת עונה,‬ ‫ללכת ישר ולא משונה.‬
‫ארבע וארבע, שמונה.‬
‫יופי!‬ ‫-ככה עושים את זה!‬
‫אתה ברצף מוצלח, בי.‬
‫מפני שאלוהים אוהב את בני הישן.‬
‫למה לא אמרת לי שאתם פה?‬ ‫-כי לא רציתי שתביא לי מזל רע.‬
‫שבע, הפסדת.‬
‫אני הורג אותך, לארי.‬
‫לא ברור לי למה העולם שונא אותו,‬ ‫אבל תדאגו שביש המזל הזה יישאר פה.‬
‫שולחן טרי. אני חוזר למסלול.‬
‫את יודעת שצריך‬ ‫להפריד בין החמישיות. רג'ינה?‬
‫איך מגיעים למרכז הסטודנטים?‬
‫מה את עושה בקזינו? שהית בחברתי זמן רב מדי.‬
‫תירגע. יהיה סיור נוסף בסופ"ש הבא.‬ ‫אשתתף בפעם הבאה.‬
‫ככה את אומרת.‬
‫אמרתי שאסע בשבוע הבא. או לא חשוב מתי.‬ ‫זה לא משנה.‬
‫זה כן משנה. את משקרת לכל המשפחה ללא סיבה.‬
‫אולי אני אפילו לא רוצה ללכת ללמוד, בסדר?‬
‫אנחנו נשואים. אלה הז'יטונים שלי.‬
‫המכונה שלי זכתה.‬
‫אז מי ביש מזל עכשיו, בן…‬
‫היי, ברנרד.‬
‫אתה נראה טוב.‬
‫גם אני התגעגעתי.‬
‫סליחה. מה?‬
‫לא חשוב.‬
‫נעליים חדשות?‬
‫לא.‬
‫טוב, תראה.‬
‫מה שקרה לאימא שלי גרם לי לחשוב.‬
‫החיים קצרים.‬
‫ואני לא רוצה לבזבז אותם‬ ‫ולדאוג מה אחרים יחשבו.‬
‫אתה צדקת.‬
‫לא הרגשתי בנוח עם עצמי.‬
‫אני רוצה שנחזור. הפעם ברצינות.‬
‫אבל אני מבין אם אתה לא רוצה.‬
‫לעזאזל, איזו תמורה לשימוש בכרטיס אורח שלך.‬
‫בסדר. הבנתי.‬
‫לא, רגע, אני עדיין מעכל, בסדר?‬
‫כשאמרתי לך שאתה ראוותני,‬ ‫זו הייתה בעיה שלי, בסדר?‬
‫האמת היא שאני מחבב את מי שאתה.‬
‫אני מחבב את ההתנהגות שלך.‬
‫חשבתי שההתלבטות הגדולה שלי היום‬ ‫תהיה באיזה טעם יהיה השייק.‬
‫בטעם תות, ברור.‬
‫בטח.‬
‫אז אנחנו יחד שוב?‬
‫תקשיב.‬
‫יש לי עבודה קטנה במועדון במרכז העיר.‬
‫אסמס לך את הפרטים.‬
‫נשתה יחד ונדבר אחרי שאסיים.‬
‫בסדר, יופי.‬ ‫-יופי.‬
‫אתה לא יוצא עם מישהו, נכון?‬
‫לא, אני רווק.‬
‫מגניב, גם אני בודד.‬
‫התכוונת, "לבד".‬
‫מה אמרתי?‬
‫זה יהיה נחמד. שנצא כולנו לארוחת ערב.‬
‫קונסולת הסוויץ' של מאיה, הנייד של אלייה,‬
‫ולי יש כבל הטענה באורך שישה מטר.‬
‫אין שקע שיימצא מחוץ להישג ידי.‬
‫חשבתי לאכול המבורגרים גורמה‬ ‫במסעדה שקראתי עליה.‬
‫פרנק, הן ילדות. תבזבז את הכסף שלך‬ ‫כשאנחנו שנינו לבד.‬
‫בנות!‬
‫את אפילו לא רוצה לדבר איתי?‬
‫כי אני לא רוצה לריב.‬
‫מה? למה את לא בקולג'?‬
‫זה מה שאני רוצה לדעת.‬ ‫מצאתי אותה יושבת בקזינו.‬
‫הרי אסרת עליו ללכת לקזינו.‬
‫Nigga, אין צורך בשתי לקרישות.‬
‫טוב. ולי אין צורך בזה.‬
‫מה לעזאזל קורה?‬
‫היא כבר לא רוצה ללמוד בקולג'.‬
‫לעזאזל. חששתי שזה יקרה.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫את צריכה עזרה?‬
‫פרנק, זה גדול עליך.‬
‫בני אמר שלא תלמדי.‬
‫בני צריך להפסיק לדבר על העניינים שלי.‬
‫ברור שעשית את הבחירה הנכונה.‬ ‫הכסף הגדול הוא בעסקי הטאטוא.‬
‫אני אטאטא אותך מכאן אם לא תעזבי אותי.‬
‫המטאטא הזה לא מכאיב לך‬
‫רק מפני שיש לי רגשות אשם,‬ ‫וכי הרצפה שלך מלאה פירורים.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫את לא רואה את כל הפירורים?‬ ‫המקום נראה כמו חוף הלחם.‬
‫לא. למה יש לך רגשות אשם?‬
‫ויתרתי על הלימודים בלי קשר אלייך.‬
‫בלי קשר?‬
‫אני יודעת שמעולם לא דיברנו גלויות‬
‫אחרי העסק עם אלתיאה, לא משנה מה זה היה.‬
‫אבל חשבתי שאת יודעת שאהיה שם‬ ‫לעזור לך בלימודים בכל תנאי.‬
‫אבל אולי את לא יודעת.‬
‫אני יודעת.‬
‫את באמת יודעת?‬
‫כן, קרי.‬
‫בסדר, אבל את יודעת?‬
‫כן. מספיק.‬
‫תראי, כשהגיעה המעטפה‬
‫הייתי צריכה לקפוץ מאושר, אבל לא שמחתי.‬
‫ובמשך תקופה כבר, אני…‬
‫למה אני מספקת הסברים?‬
‫זה לא מספיק שאמרתי שאני לא רוצה ללמוד?‬
‫לא.‬
‫הרבה אנשים השקיעו זמן רב בזה.‬
‫אני לא ביקשתי מהם להשקיע.‬
‫בטח שביקשת.‬
‫את יודעת כמה זמן מהחיים שלי‬ ‫בזבזתי על מבחן הקבלה הארור?‬
‫את זוכרת את הלטאה?‬
‫ישנתי במים בשביל הדבר הזה.‬ ‫הראייה שלי עדיין לא תקינה.‬
‫מצטערת שהיה לך קשה כל כך.‬
‫לאן נעלמת?‬
‫אז טיפלת בעניין?‬
‫נשמע לך מטופל?‬
‫- מרפאת וסטסייד -‬
‫בסדר, גברת גרין,‬
‫מבית המרקחת מסרו שהמילוי שלך‬ ‫יהיה מוכן בעוד 30 דקות.‬
‫כשאמרו שהרפס זה לכל החיים,‬
‫הם לא צחקו.‬
‫לו חזרתי יום אחד מאוחר יותר,‬ ‫הייתי מפסידה את זה.‬
‫אני מקווה שהיא נזהרת,‬ ‫כי הם לא משחקים רק בינגו במרכז לקשיש.‬
‫היי. את בטוחה שזה בסדר שתחזרי כבר לעבודה?‬
‫כן. אני מוכנה לחזור לשגרה. מה?‬
‫מה קרה?‬
‫משהו נפל עליה במוסך.‬
‫ובאתם הנה?‬
‫חלפתם ליד שלושה בתי חולים אמיתיים בדרך.‬
‫זה ממש לא מעליב.‬
‫ד"ר ובר, אתה יכול לבדוק אותה עכשיו?‬
‫בואי.‬ ‫-תודה. אני אעזור לך.‬
‫מותק, אני אדאג לזה. תחזרי לעבודה.‬
‫תני לי לטפל בזה.‬ ‫-בסדר.‬
‫קדימה, פרד.‬
‫תיזהרי לך. אני עוד אפיל אותך.‬
‫תראה, הקפיצה הקטנה סידרה את הרגל.‬
‫יש לנו בעיה.‬
‫רג'ינה לא בסדר.‬
‫מה? היא נראית לי בסדר.‬
‫היא לא בסדר, דוקטור.‬
‫היא כל הזמן אמרה שהיא רוצה ללמוד שוב,‬
‫ופתאום עכשיו היא לא רוצה.‬
‫לדעתי זו מחלת ליים.‬
‫אני לא יכול לדבר בתור רופא,‬ ‫אלא בתור חבר שלה.‬
‫זה נשמע כמו דיכאון.‬
‫אחי, אילו שטויות. אשתי לא מדוכאת.‬
‫תראה למי היא נשואה.‬
‫אלוהים, היא מדוכאת.‬
‫יכול להיות שזו תגובה נורמלית‬ ‫לאירוע טראומטי.‬
‫אבל אם הדיכאון הוא הגורם להתקף הלב,‬
‫זה עלול להיות עניין חמור יותר.‬
‫שוב, בתור חבר.‬
‫אז מה נעשה?‬
‫אין לכם מה לעשות,‬ ‫רק לעודד אותה שתפנה לעזרה.‬
‫עכשיו תסלחו לי, יש לי חולים אמיתיים.‬
‫טוב, אבל אל תשכח,‬ ‫השיחה הזו התנהלה בזמן שבדקת אותי.‬
‫אז אם תספר לרג'ינה למה באנו,‬ ‫אפיל עליך עורכי דין.‬
‫אם רג'ינה תשאל, תגיד לה שהוצאת לה תולעים.‬
‫הוא משוגע.‬
‫דיבורים עם מישהו זר יעזרו לאישה שלי?‬
‫זה מה שאני אומרת.‬
‫היא צריכה להיות עם בני משפחה עכשיו.‬
‫כן, אם היא עצובה, אנחנו נשמח אותה.‬
‫בדיוק. צריך לעשות דברים שהיא אוהבת.‬
‫למה כל מה שהיא אוהבת משעמם כל כך?‬
‫אני אחשוב על משהו.‬ ‫איש לא מכיר את האישה שלי טוב ממני.‬
‫דאק.‬
‫אני יכול לדבר איתך על רג'ינה?‬
‫מותק, קדימה, מתחילים. שבי.‬
‫אתם בטוחים שאתם רוצים לשחק טריוויה?‬ ‫כולכם שונאים טריוויה.‬
‫אנחנו שונאים טריוויה של חנונים.‬
‫לא אכפת לנו מהגובה של אוורסט,‬ ‫ואיפה הוא נולד.‬
‫נעשה דברים על המשפחה. דברים שאנחנו מכירים.‬
‫אז משחקים?‬
‫בסדר, אבל כשאנצח אתכם, אל תתרגזו.‬
‫קדימה. יש לנו מישהו רציני.‬ ‫-מתחילים.‬
‫כן.‬ ‫-מתחילים.‬
‫חבר'ה, ברוכים הבאים‬ ‫לערב הטריוויה הראשון של משפחת אפשו.‬
‫יופי.‬ ‫-אנחנו נכסח אתכם.‬
‫רג'ינה ריידרס, אתן ראשונות. תבחרו קטגוריה.‬
‫בסדר.‬
‫בנות, מה אנחנו רוצות?‬
‫לעשות משהו אחר?‬
‫דברי יפה. תבחרי נושא לקבוצה שלך.‬
‫בסדר.‬
‫"דברים שילדים עושים".‬
‫טוב, הנה. בסדר.‬
‫"תמנו שלוש חיות‬ ‫שהילדים הכניסו הביתה בסתר."‬
‫זה קל. הגנבתי הביתה לטאה, גרביל וחתול.‬
‫טעות, לא כתוב חתול בכרטיס.‬
‫אז נראה שאני סתם שמה חלב בארון שלי.‬
‫טוב, דודה ואתה, תורכם.‬
‫נבחר "כישלונות משפחתיים".‬
‫"כמה פעמים ניתקו לנו את החשמל?"‬
‫שבע.‬
‫ובידיי ההמחאות שבוטלו בתור הוכחה.‬
‫נותרו רק כרטיסים בודדים על הלוח.‬
‫תודה לאל.‬
‫רג'ינס ריידרס, אתן בוחרות.‬
‫טוב, נבחר "אפשו-ריות קידום".‬
‫מתקדמים.‬
‫"במה אימא תעבוד כשתקבל תואר במנהל עסקים?"‬
‫זה קל.‬
‫מלכת בית החולים.‬
‫אני לא יודע מה התשובה.‬ ‫רק רציתי לשמוע בית חולים.‬
‫זו לא שאלה הוגנת, כי אני לא אלמד.‬
‫מה?‬
‫חבר'ה, החלטתי שלא אחזור ללימודים.‬
‫אבל זה החלום שלך, נכון?‬
‫לא בא לי לשחק עוד.‬
‫ויתרתי, הפסדנו.‬
‫אני הולכת לישון.‬
‫אימא, באמת. עכשיו 19:30.‬
‫ברנרד, החזרה לעבודה מעייפת אותי ממש.‬
‫לעזאזל, כמעט שכנענו אותה.‬
‫מה קורה?‬
‫אתן יודעות, בנות,‬
‫ההורים שלכן צריכים לדבר.‬
‫אז אני הולך.‬
‫גם אנחנו.‬
‫קדימה, בנות. פרנק לוקח אותנו לארוחת ערב.‬
‫כדאי שאתקשר אליו ואודיע לו.‬
‫- הבז של פנוויק‬ ‫מתחם כיף למשפחות -‬
‫אני פשוט לא מבינה את זה.‬
‫גם אני לא.‬
‫לתחפושת הציפור הזו יש עיניים אנושיות.‬
‫אני מקווה שעורכים פה בדיקות רקע.‬
‫אני מדברת על רג'ינה.‬
‫היא עבדה קשה כדי להתקבל ללימודים.‬
‫היא העבידה אותי קשה.‬
‫ועכשיו היא מוותרת? זה לא הגיוני.‬
‫דודה לקרישה, אפשר עוד כסף לאסימונים?‬
‫הן כבר השתמשו בכול?‬
‫נתתי לכל אחת מכן 20 דולר.‬
‫פה זה לא יריד מחוזי, פרנק.‬
‫אמרתי לך שזה לא יספיק.‬
‫בסדר.‬
‫טוב, גבירותיי. בואו נראה מה תעשו עם זה.‬
‫מאה דולר?‬
‫אתה רשמית "דוד פרנק".‬
‫לא, מאיה, ככה בודקים כסף שאבא שלך נותן לך.‬
‫לכו לשחק.‬
‫אז בשבילך זה עוד ערב שבת?‬
‫פחות או יותר.‬
‫לפעמים אנחנו מגוונות. סרט, מיני גולף.‬
‫קצת פחות מאז שמאיה נתקעה בטחנת הרוח.‬
‫ואת נהנית מזה?‬
‫בהחלט לא.‬
‫אבל הן נהנות, אז אני עושה את זה.‬
‫כל התקופה הזו סיפרת לי על החיים שלך,‬
‫אבל מעולם לא ראיתי איך את חיה.‬
‫אנחנו מכייפות. אלה חיים לא רעים.‬
‫אבל הם תמיד יתקיימו פה.‬
‫כן.‬
‫נכון.‬
‫תקופה אחרת, בחירות אחרות.‬
‫תמיד יישאר לנו מתחם הכיף.‬
‫זה החלק העצוב ביותר בפרידה הזו.‬
‫אתגעגע אלינו.‬
‫גם אני.‬
‫האירוניה שבזה,‬
‫נפרדנו לראשונה כי רג'ינה למדה בקולג'.‬ ‫ואנחנו נפרדים עכשיו כי היא לא תלמד.‬
‫זה לא הרגע המתאים לאירוניה, פרנק.‬
‫לא עכשיו, ציפור.‬
‫טעות שלי, לקרישה.‬
‫טוני?‬
‫לעזאזל.‬
‫כדאי שנשלם לך שכר מינימום.‬
‫מדיח הכלים נחמד,‬
‫נכון?‬
‫כן, בני, אהבתי אותו.‬ ‫אני האישה המאושרת בעולם בזכותו.‬
‫אז למה לעזאזל את לא רוצה ללמוד?‬
‫אין לי כוח לזה.‬
‫שנינו יודעים שזה בגלל משהו שעשיתי.‬ ‫אז אולי עדיף ששנינו נדע מזה?‬
‫לא עשית כלום.‬
‫ממש נמאס לי שכולם הופכים את עצמם‬ ‫לסיבה להחלטות שלי.‬
‫הבוס שלך צדק.‬
‫זה היה התקף הלב.‬
‫הבוס שלי?‬
‫דיברת עליי עם ד"ר ובר?‬
‫כן.‬ ‫-באיזו זכות?‬
‫עשרים ושמונה שנות נישואים. מה…‬
‫הייתי צריכה לחשוד בכם.‬
‫לקרישה לא משלמת מכיסה לרופא.‬
‫רק רגע. תיזהרי, המדיח חדש.‬
‫אני מנסה להבין, אבל…‬ ‫-אז תקשיב לי.‬
‫אני רק יכולה לומר לך שזה מה שאני מרגישה.‬
‫ניסית לא להרגיש את זה?‬
‫אל תעשה את זה.‬
‫רק חשבתי. אולי התקף הלב שיבש אצלך משהו.‬
‫את יודעת, את הרגשות.‬
‫הלוואי שזה היה בגלל התקף הלב.‬
‫זה קורה כבר תקופה.‬
‫יש לי מין… עצבות.‬
‫היא אקראית והיא מבאסת.‬
‫אז את חווה עצבות מסתורית, ולא אמרת כלום.‬
‫חשבתי שהיא תעבור.‬ ‫חלק ממני עדיין מקווה שהיא תחלוף.‬
‫מה זה השטויות האלה?‬
‫מה קרה לשקיפות?‬
‫אני מתאמץ להיות אדם טוב יותר.‬
‫אני יודעת.‬
‫בשבילך.‬
‫אני יודעת גם את זה.‬ ‫-כן.‬
‫עכשיו את מרגישה עצובה‬ ‫ולא אומרת לי איך לתקן?‬
‫איש לא ביקש ממך לתקן.‬
‫אבל זו העבודה שלי, לתקן!‬
‫אולי לא הכול קשור אליך, לעזאזל!‬
‫זכיתי באקדח מים!‬
‫בעזרת אסימונים בשווי 120 דולר.‬
‫הודות לדוד פרנק, זכיתי ב-85 דולר.‬
‫איפה פרנק?‬
‫נפרדנו.‬ ‫-מה?‬
‫שיט. מצטערת.‬
‫אתן מוכנות לסלוח לנו?‬
‫סיימנו.‬
‫היי, קרי.‬
‫בואי נלך. אני מזמינה.‬
‫לא, אלייה מזמינה.‬
‫- המועדון של צ'סמן‬ ‫קוקטיילים -‬
‫היי, איפה הקטור?‬ ‫-מי?‬
‫מה זאת אומרת "מי"? הוא עובד פה.‬
‫אתה רוצה להזמין משקה לפני ההופעה?‬
‫הופעה?‬
‫הקטור?‬
‫תפרוט לי?‬
‫זוזו.‬
‫היא שלי.‬
‫ריח הקפה המתוק של המתוקה שלי.‬
‫רג'ינה!‬
‫סוף סוף.‬
‫לא עבדת עד כדי כך קשה‬ ‫בשביל לישון כל כך הרבה.‬
‫מה את עושה פה? עשינו הדברה נגדך.‬
‫איפה רג'ינה? היא לא באה לישון אמש.‬
‫היא אצלי.‬
‫ד"ר ובר צדק. משהו רציני קורה איתה.‬
‫אז מה? מתי היא חוזרת הביתה?‬
‫לא יודעת.‬
‫מה זאת אומרת, לא יודעת?‬
‫שאני לא יודעת.‬
‫היא תישאר אצלי לזמן מה.‬
‫נראה שהיא צריכה לפתור כל מיני עניינים.‬
‫בינתיים,‬
‫אני פה.‬
‫מה זה, "אימא מחליפה" מהגיהינום?‬
‫בשבילי רק רג'ינה.‬
‫רג'ינה לא זמינה כרגע.‬
‫את לא תגורי פה.‬
‫שיט.‬
‫בסדר.‬
‫נראה לך שתוכל להיות אבא לבד?‬
‫לאלייה יש מבחן בגאומטריה,‬
‫ומאיה בדיוק שאלה אותי מאין באים תינוקות.‬
‫תודה לאל. רג'ינה בטח שכחה את המפתח.‬
‫ברוכה הבאה הביתה, מותק… מה לעזאזל?‬
‫לא ולא.‬
‫טשה, מה לעזאזל?‬
‫לא ענית להודעות שלי.‬
‫אז מה?‬
‫הבן שלך אמר שהוא רוצה לגור איתך.‬
‫היי, אבא.‬
‫רג'ינה לעולם לא תחזור הביתה.‬
‫תרגום כתוביות: רונה ברזלי‬