‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫צוות אוויר, להתכונן להמראה.‬
‫את אמורה לכבות את הנייד.‬ ‫-זה לא אמיתי.‬
‫הם רוצים שתשתעמם כדי שתקנה משקאות.‬
‫אני לא מאמין שאנחנו עושים את זה.‬ ‫לא האמנתי שתבואי לאטלנטה.‬
‫אם תתנהג יפה,‬ ‫ארשה לך לקחת אותי למג'יק סיטי.‬
‫ברנרד?‬
‫מה יש, בן?‬
‫תדבר לאט.‬
‫מה?‬
‫התקף לב?‬
‫אלוהים. מה… איפה היא?‬
‫טוב, אני כבר באה.‬
‫המטוס צריך לחזור חזרה.‬
‫מה קורה?‬ ‫-רג'ינה לקתה בהתקף לב.‬
‫אלוהים. היא בסדר?‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫אני עסוקה במענה על השאלות שלך.‬
‫למה המטוס הזה עדיין זז?‬
‫אנחנו בדרך למסלול ההמראה. אני מבקשת שתשבי.‬
‫אני חייבת לרדת מהמטוס מיידית.‬ ‫תגידי לטייס שיחזיר את המטוס בחזרה.‬
‫שבי במקום. אזהרה אחרונה.‬
‫אחותי לקתה בהתקף לב.‬
‫לא בא לי לשבת כרגע, ננסי!‬
‫בסדר.‬
‫לפחות גרמת למטוס לחזור בחזרה.‬
‫בהחלט.‬
‫- בית חולים מרסי -‬
‫איזה לילה עברתי בגללך.‬
‫זו פעם אחרונה שאני מביאה לך בירה.‬
‫זו הפעם האחרונה שאני מסכים.‬
‫הבהלת אותי לגמרי.‬
‫אותך?‬
‫אני עברתי התקף לב.‬
‫לעזאזל.‬
‫היה לי התקף לב.‬
‫אל תחשבי על זה.‬
‫הרופא אמר שזה אירוע קל. את בסדר.‬
‫אני יודעת. אבל…‬
‫אלוהים.‬
‫נשארו זכוכיות ובירה על הרצפה במטבח.‬
‫תגיד לי שניקית.‬
‫הבאתי אותך הנה.‬
‫אז אני חוזרת לבית מטונף?‬
‫אני אדאג לזה, רג'ינה.‬
‫את לא יודעת להתנהג כמו חולה.‬
‫בני.‬
‫אל תגידי את זה.‬
‫אפשר כבר להיכנס?‬
‫אימא!‬ ‫-היי!‬
‫מאיה, תרדי מהצינור שלה.‬
‫באמת, המצב הסתיים באופן המיטבי.‬
‫נראה שזו הייתה חריגה תפקודית.‬
‫היא תהיה בסדר.‬
‫אני מודה לך.‬ ‫-בסדר.‬
‫אימא הצליחה לחמוק מצרה.‬
‫בחיי.‬ ‫-כך גם כולנו.‬
‫נכון?‬
‫אני צריכה לפחות עוד 20 או 30 שנים עם אימא.‬
‫אני נשאר פה. לך עם הילדות לאכול משהו.‬
‫אם אתה צריך משהו, תבקש. אתה יודע.‬
‫אני צריך קבלה ועודף.‬
‫אני רוצה לוונדיס.‬
‫לא בא לי המבורגרים מרובעים. עדיף וייט קסל.‬
‫גם שם ההמבורגרים מרובעים.‬
‫אבל הם קטנים, אז זה בסדר.‬
‫זה מטופש.‬ ‫-את מטופשת.‬
‫היי! בית חולים זה לא המקום לדרמות.‬
‫אלוהים. איפה היא? איפה רג'ינה אפשו?‬
‫איפה החדר של אחותי הקטנה?‬
‫דודה!‬
‫עכשיו כולם יודעים שאנחנו מכירים אותה.‬
‫מה…‬
‫מה אתם יושבים פה?‬
‫אלוהים. הגעתי מאוחר מדי?‬ ‫-לא, אימא בסדר.‬
‫אל תגיד לי שהיא בסדר.‬ ‫אני אקבע אם היא בסדר.‬
‫בפעם האחת שאני עולה על טיסה.‬
‫אני נשבעת, מה עשית לה…‬
‫זה בסדר.‬ ‫-מה יש, לעזאזל?‬
‫גברתי! הגברת אפשו בסדר.‬ ‫-מה יש לך?‬
‫אם תירגעי, תוכלי לראות אותה.‬
‫היא בסדר? ממש בסדר גמור?‬
‫כן. זה היה אירוע קל. היא נחה.‬
‫למה כולכם מתנהגים בהיסטריה?‬
‫אני צריכה לחזור הביתה. אני מרגישה טוב.‬
‫הנה התפריט. תזמיני ארוחות צהריים וערב.‬
‫ארוחת ערב? אני לא נשארת לארוחת ערב.‬ ‫אני צריכה לקחת את הבת שלי למקהלה.‬
‫לא, את צריכה להחלים.‬
‫תישעני לאחור.‬
‫ברצינות, יש לי חיים. אני לא אמורה ל…‬
‫זה נוח.‬
‫אז בית חולים מרסי לא מעניק לי מלגה,‬
‫אבל יש להם תקציב לכריות במילוי פוך?‬
‫- בית חולים מרסי‬ ‫תפריט חולים יומי -‬
‫רגע. סלמון ב"ציפוי אגוזי מקדמיה פריך"?‬
‫אכלתי את המנה, והיא טעימה.‬
‫בשביל מה זה?‬
‫בחיי.‬
‫אולי אני יכולה להישאר איתכם עוד קצת.‬
‫תודה לאל שאת בסדר.‬ ‫אמרו לי שאת בסדר. את בסדר?‬
‫אני בסדר. את לא באטלנטה?‬
‫סיפור ארוך, אבל לא אטוס‬ ‫בחמש השנים הקרובות.‬
‫מי את?‬
‫לקרישה, גם כן איתך, חוסמת אותי באלונקה.‬
‫הייתי צריכה להיות לבד עם אחותי.‬
‫תגידי את האמת. הוא גרם לזה?‬
‫מותק, את בסדר… רגע.‬
‫למה הרגל שלך נפוחה?‬
‫זה מתקן עיסוי להמרצת הדם.‬
‫את לא צריכה את זה.‬ ‫כל הלחץ הזה ימחץ לך את הלב.‬
‫למה השקית הזו נראית ריקה?‬
‫המכונה מווסתת את המינון.‬
‫היא פועלת באמת?‬
‫למה המתוקה שלי נשענת גבוה?‬
‫בני, האחות שמה את הכרית.‬
‫אני יודע מה נוח לך, מותק.‬
‫אתם נותנים לה מדללי דם? זה מה שכתוב בגוגל.‬
‫היא מקבלת כל מה שצריך.‬
‫באמת?‬
‫למה שמתם לה שמיכה כזו חמה?‬
‫המתוקה שלי אוהבת שמיכה קלילה.‬ ‫-בסדר. בני, לקרישה.‬
‫תנו לאישה למלא את תפקידה.‬
‫מה שם הרופא שלה? אני רוצה לוודא שהוא טוב.‬
‫שם הרופאה הוא ד"ר שמינה ג'ונסון.‬
‫למה יש כאן יותר מדי אור?‬ ‫המתוקה שלי אוהבת אפלולית!‬
‫למה בחיפוש גוגל עולה סוכנת נדל"ן?‬
‫ד"ר ג'ונסון היא ראש מחלקת קרדיולוגיה‬ ‫בבית החולים.‬
‫אני יודעת הכול על בית החולים מרסי שלכם.‬
‫חיסלתם לאחותי את החלום שלה,‬ ‫עכשיו החלטתם לחסל גם אותה.‬
‫טוב. מספיק. החוצה.‬
‫תודה לאל. בלתי נסבלת.‬ ‫המתוקה שלי אוהבת שלווה.‬
‫אין לכם מיטות גדולות יותר?‬
‫המתוקה שלי אוהבת כפיות.‬
‫שניכם, החוצה!‬
‫שעות הביקור הסתיימו והחולה שלי צריכה לנוח.‬
‫אולי היא החולה שלך, אבל היא אחותי.‬
‫כן! והיא אשתי. אנחנו לא הולכים מפה.‬
‫הרבה אנשים שמו עליי יד היום.‬
‫בכלל לא רציתי להיות בחדר ההוא.‬ ‫המתוקה שלי צריכה לנוח.‬
‫בוא נמצא את המשרד של שמינה ג'ונסון.‬ ‫-כן.‬
‫אני צריכה לראות את התעודות שלה.‬
‫אמרתי להם בלי גבינה.‬
‫כמעט הרגתי את אימא.‬
‫הגבינה יכולה לחכות.‬ ‫אלייה, לא עשית לאימא כלום.‬
‫כן עשיתי, וכולנו יודעים את זה.‬
‫נסעתי באוטובוס, היא התרגזה,‬ ‫ואז הלב שלה התפוצץ.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫רגע, את דואגת? הרופאה אמרה שהיא בסדר.‬
‫היא לא בסדר? אתם לא מספרים לי כלום.‬
‫לא, היא בסדר. כנראה זה היה רק לחץ.‬
‫אז אימא לא תמות?‬
‫ביום מן הימים.‬ ‫-בעוד כמה ימים?‬
‫ביום מן הימים.‬
‫וזו תהיה אשמתי כשזה יקרה.‬
‫אני ממש גרוע בזה.‬
‫תנשמו עמוק.‬
‫אני יודע שמה שקרה היום היה מפחיד.‬
‫גם אני נבהלתי. אבל זה מאחורינו עכשיו.‬
‫טוב? וזו לא אשמתו של איש.‬ ‫להפתעתי, אפילו לא אשמתו של בני.‬
‫זה בסך הכול היה אירוע חריג. אבל אימא בסדר.‬
‫היא תחזור הביתה להרבה, הרבה זמן.‬
‫אפשר להוסיף עוד פעם "הרבה".‬
‫הרבה, הרבה, הרבה, הרבה זמן.‬
‫אני רק אומרת שאם ד"ר שמינה‬ ‫הייתה כזו נחשבת,‬
‫היא לא הייתה עושה כזה עניין,‬ ‫ומוציאה את התעודה שלה מהמסגרת.‬
‫רק רצית לראות אותה מקרוב.‬
‫תודה. כאילו אי אפשר ליצור תעודה בפוטושופ?‬
‫אתה יודע כמה דרכונים יש לי?‬
‫רגע, משהו פה שונה. מי ניקה את הלכלוך?‬
‫לעזאזל.‬
‫בן, מה אתה עושה פה? אתה פורץ לבתים?‬
‫נתת לי מפתח.‬ ‫שמעתי מה קרה לרג'ינה, אז באתי.‬
‫היה לה התקף לב, קלווין.‬ ‫היא בבית החולים, קלווין.‬
‫אני יודע. אבל אני לא יכול לעזור לה שם.‬
‫חשבתי שאוכל לעזור פה בבית.‬
‫לעשות כביסה, לבשל כמה ארוחות.‬
‫להוריד ממנה לחץ.‬
‫כן, לכן גם אנחנו חזרנו הביתה.‬
‫בדיוק הייתי בשוק.‬
‫אפשר לאכול חטיף?‬
‫קדימה. קח לך. תודה שעזרת.‬
‫אין בעיה.‬
‫עבדתי די קשה. אני לא מבין‬ ‫איך רג'ינה מצליחה לעשות הכול בכל יום.‬
‫לא משנה איך היא עשתה את זה‬
‫כי אני אדאג לזה מעתה והלאה, ואתחיל ב…‬
‫לעזאזל! כמה אנשים גרים פה?‬
‫לא. אלה חטיפי חזיר?‬
‫סליחה. הם שלך?‬ ‫-הם לא של אף אחד.‬
‫לא בבית הזה.‬
‫אחותי לא חוזרת הביתה לאכול חטיפי חזיר.‬
‫אם אני אוכל אותם, היא לא תאכל.‬
‫בן, שקט.‬
‫חטיף חזיר זה התקף לב בדולר תשעים ותשע.‬
‫המקום הזה הוא מלכודת מוות.‬ ‫כולנו עוברים לבריאות הלב.‬
‫כואב לי הגב מלעמוד כל הזמן.‬
‫שטפת ספל אחד.‬
‫זה היה ספל גדול.‬ ‫רג'ינה עושה את זה כל הזמן.‬
‫כביסה וגם לסבול את השטויות שלי?‬ ‫ברור שהיא חלתה.‬
‫למה אתם צריכים כל כך הרבה‬ ‫סוגי מלבינים בטעמים?‬
‫לקפה לא צריך להיות טעם של מאפה קינמון.‬
‫או עוגת דובדבנים. או… טירמיסו.‬
‫זה לא בסדר.‬
‫אתם צריכים אוכל איכותי יותר בבית.‬
‫כיסונים ממולאים, באמת?‬
‫היו לכם כיסונים ממולאים?‬
‫כבר לא.‬
‫אני יודע מה המתוקה שלי צריכה.‬
‫לא את ארטיקי הפאדג' האלה.‬
‫כמו שאמרתי, אני יכול לאכול את הכול.‬
‫המתוקה שלי צריכה מדיח כלים.‬
‫אחותי צריכה ירקות. אני הולכת למכולת.‬
‫אני הולך לחנות מוצרי חשמל.‬
‫מי זורק כיסוני גבינה ונקניק שאפשר לאכול?‬
‫אויש.‬
‫כמעט שכחתי לזרוק את זה לזבל.‬
‫טוב, בית חולים מרסי.‬
‫כמעט היה כדאי לחטוף התקף לב.‬
‫טוק-טוק, סוג דם בי.‬
‫שילה.‬
‫הרגע שמעתי שנכנסת לבניין.‬
‫כשהאבטחה אישרו לי שאת מאושפזת,‬
‫באתי לראות מה שלומך.‬
‫אני יודעת מה העניין.‬
‫באת לגרש אותי.‬
‫לא.‬
‫תעשי לי טובה. אני יודעת‬ ‫איך החשבונות עובדים בבית החולים הזה, טוב?‬
‫יש לי ביטוח.‬
‫אני יודעת. בדקתי.‬
‫רק רציתי לראות מה שלומך.‬
‫בעיות לב זה מפחיד. הצלחת להירגע?‬
‫היה נהדר. כמו בית נופש פה.‬
‫תודה. אנחנו משתדלים.‬
‫סלמון! יופי של בחירה.‬
‫כן.‬
‫עכשיו אני צריכה להחליט‬ ‫איזה סרט מסדרת השושבין יתאים לארוחה.‬
‫"חופשת השושבין".‬
‫"חופשת השושבין", מתאים.‬
‫אני לא זוכרת מתי לאחרונה צפיתי בסרט‬
‫בלי שהילדים שלי הפריעו לי.‬
‫אני שונאת את זה. גם הילדים שלי הורסי כיף.‬
‫יש לך ילדים?‬
‫שלושה.‬
‫ממתי?‬
‫את אף פעם לא מדברת עליהם.‬
‫אני יודעת.‬
‫אין לך תמונות על השולחן שלך.‬
‫אני יודעת.‬
‫אני לא אוהבת להביא אנרגיה כזו איתי, מבינה?‬
‫למה לדעתך אני תמיד שמחה כשאני באה לעבודה?‬
‫בסדר, שילה.‬
‫את…‬
‫רוצה לצפות בסרט איתי?‬
‫הייתי שמחה, אבל עליי‬ ‫להעיף את האישה בחדר הסמוך. אז…‬
‫אצפה איתך עד מתי שניו אדישן יופיעו.‬
‫תודה על העזרה. אימא שלך תתלהב.‬
‫בסדר. נראה לי שהכול מוכן. יש חור.‬
‫יופי של עבודה.‬
‫אנחנו צוות טוב. אני אוהב לעשות דברים יחד.‬
‫עכשיו צריך לשתות.‬
‫אתה בטוח שאימא תרצה אותו?‬
‫אם התקף לב לא מצריך מדיח כלים,‬ ‫אני לא יודע מה כן.‬
‫איפה הבירה שלי?‬
‫מיץ אלוורה?‬
‫אני שונא את לקרישה.‬ ‫-אפשר לקבל את המיץ?‬
‫ידעתי שתאהב את הזבל הזה. גבר.‬
‫אבא, דודה לקרישה משגעת אותנו.‬
‫כן, היא לקחה את הממתקים שהחבאתי.‬ ‫-פתחת את הארונות?‬
‫יש רק טוסטים דקים וצ'יפס אצות.‬
‫אנחנו נגווע ברעב.‬
‫שימו אותו שם.‬
‫מה היא עושה עכשיו?‬
‫לא יודעת. אני עולה למעלה‬ ‫כדי להחביא כל דבר טוב שהיא עוד לא מצאה.‬
‫גם אני. כי אני יודעת‬ ‫ששמרתי לי חטיף במקום כלשהו.‬
‫מה את עושה עכשיו? ומי הבחורים האלה?‬
‫שמעת על "אחים לנכס"?‬ ‫אלה "נכסים לאחים" שלי.‬
‫הם מתקינים לרג'ינה הליכון.‬
‫הליכון? אני לא אישרתי את זה.‬
‫כי לא שאלתי אותך.‬
‫לב בריא צריך תזונה ואימון.‬
‫דאגתי לתזונה. זה חלק האימון.‬
‫לקרישה, את צריכה להפסיק את השטות הזו.‬ ‫את בכלל לא גרה פה.‬
‫פתרתי גם את הבעיה הזו.‬
‫ראיינתי מועמדים למשרת מטפלת בית,‬ ‫הם ידאגו לחלק הזה.‬
‫למה? אני פה.‬
‫אני יודעת.‬
‫ולא לטעמי שרג'ינה תהיה איתך ללא פיקוח.‬
‫אתה מבוגר בסיכון.‬
‫שיט, המיץ הזה מתחיל להשפיע.‬ ‫-כן.‬
‫מאיה הייתה אוהבת אותו. אני צריכה להתקשר.‬
‫אולי תפסיקי? תיהני מהזמן בלעדיהם.‬
‫זה מה שאני צריכה לעשות, אבל אני מרגישה רע.‬
‫את לא רוצה לשמוע את זה.‬
‫אני אמורה להיות בישיבה עם ג'ן.‬ ‫את יכולה לספר לי כל דבר.‬
‫את יודעת מה עשיתי…‬
‫ממש לפני שזה קרה?‬
‫התלוננתי.‬
‫על החיים שלי, שזה דבר מטופש,‬ ‫כי החיים שלי נהדרים.‬
‫באמת, כולם שונאים את החיים שלהם לפעמים.‬
‫פעם עשיתי צניחה חופשית,‬ ‫רק כדי שאוכל לצרוח.‬
‫לעזאזל, אני משתתפת בטריוויה.‬
‫כבר הייתי מתוסכלת בעבר.‬
‫אבל הפעם זה היה… שונה.‬
‫זה היה ממקום עמוק יותר.‬ ‫-למה?‬
‫זו הבעיה. אני לא מצליחה לנסח את זה במילים.‬
‫הילדים שלי משגעים אותי.‬ ‫אבל אני אוהבת אותם.‬
‫אני אוהבת את בעלי.‬
‫אני אפילו, יחסית, נהנית מהעבודה החדשה שלי.‬
‫שוב, תודה לך.‬
‫אין בעד מה.‬ ‫בעלי אומר שאת עושה עבודה נהדרת.‬
‫את לא רצינית.‬
‫ד"ר ובר הוא בעלך?‬ ‫-כן.‬
‫ד"ר ובר? ד"ר מלקולם ובר?‬
‫אני יודעת. הוא חתיך, נכון?‬
‫תראי.‬
‫ההרגשה הזו שלך,‬ ‫נראה שזה משהו שהצטבר במשך תקופה.‬
‫אני מקווה שזה יעבור.‬
‫אבל אם זה לא יעבור… רק תדעי,‬ ‫מותר לך להרגיש ככה.‬
‫זה באמת עוזר לי.‬
‫תודה.‬
‫שיט, שילה. את ממש לא כמו שחשבתי שאת.‬
‫אני דווקא ז' קשוחה, נכון?‬
‫כן. רגע.‬
‫בכל פעם שאמרת ז' התכוונת לזונה?‬
‫המיץ טעים.‬
‫איזה ז', מה?‬
‫- מדיח כלים -‬
‫הוא לא יעבור.‬ ‫-תטה אותו שמאלה.‬
‫שמאל שלך, טיפש. זו העבודה שלך, לא?‬
‫אני שליח, לא קוסם. ניסית למדוד?‬
‫כן, בעיניים.‬
‫אבל הייתי מסטול מדי. אולי מצמצתי.‬
‫או שתדיחו כלים בחניה,‬ ‫או שתצטרך להחזיר אותו.‬
‫אני לא רוצה לשמוע את זה, בן.‬
‫אימא שלך צריכה אותו והיא תקבל אותו.‬
‫בסדר. אבל היא צריכה מדיח בגודל מכונית?‬
‫תחזיר את זה לחנות ותקנה רגיל.‬
‫בחנות היה יקר מדי.‬
‫קניתי אותו מאנה חה. אין אצלה החזרות.‬
‫מי?‬
‫ידידתי, אנה חה. אתה לא מקשיב, ברנרד.‬
‫אימא שלך צריכה אותו, והיא תקבל.‬
‫אבא… אבא.‬ ‫-תיכנס.‬
‫אתה תשבור אותו.‬
‫חשוב שזה יהיה כמו שצריך בשבילה, מבין?‬
‫בוא נמשיך לנסות.‬
‫תחזיקי את זה רגע, מאיה.‬
‫סליחה.‬
‫מה?‬
‫דודה לקחה את כל השולחנות‬ ‫כדי שאימא תוכל ללכת יותר.‬
‫אז את השולחן שלי.‬
‫היית מאמין שעדיין יש לה אבקת טלק באמבטיה?‬
‫פרנק, אני מעריכה את זה.‬ ‫אבל אין לך מה לעשות פה.‬
‫קחי את המשקה שלך בחזרה.‬ ‫-לא.‬
‫קחי, אידיוטית.‬ ‫-עליי לסיים.‬
‫טוב, ביי, פרנק.‬ ‫-קחי!‬
‫קחי!‬ ‫-לא!‬
‫השתגעתן שתיכן?‬
‫איך אתן רבות ברגעים כאלה?‬
‫בקלות. היא מעצבנת.‬
‫את מעצבנת.‬ ‫-לא נכון, את.‬
‫היי.‬
‫זו אחותך.‬
‫אין שום דבר בעולם כמו אחות.‬
‫אחותך היא החברה הטובה ביותר שלך.‬ ‫מישהי שתמיד עומדת לרשותך.‬
‫את צודקת. טעיתי.‬
‫תני לי את המשקה, מאיה.‬
‫אלא אם משהו קורה. אי אפשר לשלוט בכול.‬
‫אפשר להוציא המון כסף על הבעיה.‬
‫אולי זה לא ישנה.‬
‫אולי בכל זאת תאבדי אותה.‬
‫ולעולם לא תהיה לך הזדמנות‬ ‫לומר לה את רגשותייך.‬
‫כמה שאת אוהבת לעזור לה.‬
‫את יודעת שהיא החברה הכי טובה שלך,‬ ‫אבל אמרת לה את זה?‬
‫לא.‬
‫את חוששת שהיא תתייחס אלייך כאל מובן מאליו.‬
‫את צריכה להוקיר תודה שהיא זקוקה לך.‬
‫ברנרד!‬ ‫-ברנרד!‬
‫איזו טיפשה.‬
‫לא בכיתי מאז שפרינס מת.‬
‫תני לעצמך זמן.‬
‫היי, מותק, ארזתי הכול. אני מוכנה לנסוע.‬
‫בית החולים יקר. אנחנו לוקחים דברים.‬
‫עם מי אתה מדבר?‬
‫לקחתי שש אריזות של ג'לי,‬ ‫וארבע זוגות נעלי בית.‬
‫בסדר.‬
‫הבאתי את כיסא הגלגלים הכי טוב שיש פה.‬
‫אנחנו לוקחים ציוד? קדימה.‬
‫ברצינות?‬
‫זה בשביל החולה.‬
‫לא, את צודקת.‬
‫בסדר, את יכולה לדחוף.‬
‫אבל אני בוחנת אותך. גם אם עזרת לה להבריא‬
‫זה לא אומר שאני סומכת עלייך.‬
‫תזכרי, אל תתאמצי בשבועיים הקרובים‬
‫עד שתיפגשי עם ד"ר ג'ונסון.‬
‫טוק-טוק, ז' משוחררת.‬
‫סליחה, קשה להיפרד מהרגלים.‬
‫באתי להיפרד, ולהביא לך‬ ‫את ערכת ההישרדות לאימא.‬
‫בקבוק יין.‬ ‫-אדום. הוא טוב ללב.‬
‫תודה.‬
‫על הכול.‬
‫למה אני עדיין יושבת פה? בואו נלך הביתה.‬
‫מישהו דיבר עם אלתיאה?‬
‫התקשרתי אליה, היא מוסרת ד"ש.‬
‫אלתיאה, תשבי.‬
‫הרגע קיבלנו חדשות רעות.‬
‫רק שתדעי, הילדים יצרחו "ברוכה הבאה".‬
‫זו הייתה הפתעה,‬ ‫אבל לא רצינו שתקבלי עוד התקף לב.‬
‫כבר הבנתי.‬
‫למה שמאיה תעמוד בחלון עם בלונים?‬
‫לפני שתתחרפני, ברנרד עשה חור ענק במטבח.‬
‫אל תדאגי, אני אתקן אותו.‬
‫ברוכה הבאה!‬ ‫-ברוכה הבאה!‬
‫אנחנו שמחים שחזרת, אימא.‬ ‫-התגעגענו אלייך.‬
‫לא נראה שהלב שלך תקף אותך.‬
‫תודה, חבר'ה. אני אוהבת אתכם.‬
‫איפה שולחן הסלון שלי?‬
‫למה יש הליכון בסלון שלי?‬
‫אין בעד מה.‬
‫בואי, אימא. שבי.‬
‫מאיה ואני התפחנו את הכריות בשבילך.‬
‫בסדר, חבר'ה. תקשיבו,‬ ‫אני שמחה שחזרתי הביתה.‬
‫אבל אני לא רוצה שתכרכרו סביבי, בסדר?‬
‫כאילו אני חולה או משהו כזה.‬
‫בחיי. אני רק רוצה לחזור לשגרה.‬
‫בסדר? כאילו זה לא קרה.‬
‫לא יכולתם לפתוח את הדואר?‬
‫אמרת לחזור לשגרה.‬
‫לעזאזל.‬
‫חשבונות בית החולים מגיעים מהר.‬
‫זה מאוניברסיטת אינדיאנה.‬
‫הגשתי מועמדות לתואר במנהל עסקים‬ ‫לפני שלושה חודשים.‬
‫טוב. אז תפתחי אותה.‬
‫התקבלתי.‬
‫יש!‬ ‫-יש!‬
‫יש!‬
‫מזל טוב!‬ ‫-מותק!‬
‫תרגום כתוביות: רונה ברזלי‬