EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Det är jag.
-Mamma, hur ofta... -Thatcher.
Femton.
Inte över ljudnivå 15.
Nu hör jag inte.
Resten av huset gör det.
Var är din hörapparat?
-Varför är den inte på? -Batterierna är döda.
Jag byter dem.
Du missade mässan.
Jag hade ett ärende.
"Ett ärende", är det viktigare än din frälsning?
Gud känner mitt hjärta, mamma.
Vet du vad "Gud känner"?
Kul om det inte varit så hädiskt.
Jag är i mitt rum ifall du behöver mig.
Det finns kyckling i ugnen.
Ledsen, jag är inte hungrig.
Vad har tagit åt dig?
Inget, mamma. Oroa dig inte.
Jag lade hörapparaten och tabletterna vid vasken.
Ät inte din hörapparat!
Nej, Sveta. Inte alls. Varför säger du det?
Jag skulle inte kalla bilden "vardaglig".
Jag skulle kalla den...perfekt.
Min Rik, du är gullig.
Och du ser alltid så...respektabel ut.
Har du skickat pengar till min biljett?
Jag vill så gärna ses.
Jag har funderat och...
...jag kanske ska komma till dig?
Du? Till Ryssland?
Ja.
Jag får se din nagelsalong, dina föräldrar...
Ja, men...
Det är det rätta att göra, eller hur?
Ja, men det är bättre att du skickar pengar till en biljett.
Vänta...
Jag skickar dig nåt nu.
Vad är det här?
Min resplan.
Jag gick till en resebyrå i morse
och hon gav mig ett bra erbjudande i första klass.
Om tre dagar, Sveta.
Om tre dagar kan vi äntligen vara tillsammans.
Sveta?
Hör du mig?
Hör du mig, Terenzio?
Jag har ficklampan.
Varför får du behålla den?
Det finns nog fler. Leta efter dem.
Har ni inte åkt än?
Ayaz ska hämta en bil.
Vi tar vad vi kan, ifall vi råkar ut för oväntade problem.
Vad för problem? På NATO?
Vet inte. Det är därför det är "oväntat".
Hawaii fungerar inte längre.
Va?
Ines kollade på nätet. Stället färdigställdes aldrig.
Är det vår tur att pröva lyckan?
Ja. Och vi har ont om tid.
Jag antar att du är den nya chefen.
Vill du ta över?
Jag bryr mig inte.
Jag vill bara sätta de andra i säkerhet.
Uppenbarligen. Det är planen.
Jag struntar i din plan, jag vill ha resultat.
Hittar ni inget behöver ni inte komma tillbaka.
Vi har två timmar och sju minuter.
För fan!
Vad har tagit åt henne?
Här, kolla denna. Jag hämtar resten.
Nå?
Det ser ut som lönnsirap.
Horst hade rätt.
Vi har även goda nyheter. Tankarna är nästan tomma.
Om vi hittar nog med bra bränsle kan vi blanda det med det som är kvar, men...
Men?
Vi har ett större problem.
Var det bränslet?
Vi kan tömma det dåliga bränslet.
Men att hitta bra bränsle är inte lätt.
Kommer det inte från underjorden? Hjälper det inte?
Rören ligger en meter ner.
Bränslet är lagrat där.
Om vi använder vanlig bensin, då? Bilen går bra.
Det är en lägre grad bränsle. Planet klarar inte det.
Är vi körda?
Även om de hittar nåt på NATO är vi körda.
-Inget bränsle, ingen pilot. -Du är piloten.
-För sista gången, jag kan inte lyfta! -Okej.
Men Laura gör Mathieu bättre, eller hur?
Ja, visst.
Vi behöver fortfarande bränsle som solen inte har fördärvat.
Vad är planen?
Jag jobbade på en bränsleförläggning i Antwerpen.
Bränslet kom i tankbilar.
Det förvaras i tillfälliga tankar under floden.
Vatten är en bra barriär.
Okej, en rundresa till Antwerpen...
Det blir svårt med tiden, men det är vårt bästa alternativ.
-Kan du köra, Osman? -Ja.
Vem hjälper mig bära maten?
Jag åker med Osman. Hjälper du Ines och vilar?
Ja.
Kan du hjälpa Osman att hitta en tankbil först?
Visst. Kom.
Snart fyra timmar till soluppgången.
-Vi borde gå. -Nej.
Vi måste vara tillbaka om två timmar och förbereda planet. Horst.
Vi kan inte vänta.
Sylvie mår inte så bra.
Vem gör det?
Mathieu mår dåligt, så hon bestämmer.
Det är mer än så.
Hennes pojkvän dog nyligen.
Precis som många andra.
Nej, före det här.
-Va? -Hon var på planet
för att sprida hans aska och sen...
...ta sitt liv.
Varför berättar du detta?
Håll ett öga på henne.
Jag?
-Var det den största du kunde hitta? -Ja.
Okej. Ett problem åt gången.
Vänta. Horst pratade om konserver
-och sånt. -Okej.
-Vi klarar väl oss? -Vi försöker.
Superoptimistisk.
Vi letar upp lite mat.
Jag har alltid velat göra det här.
Visste du att Bryssels första flygplats låg här?
Du är full av roliga fakta.
Mamma tittade alltid på frågesport.
Jag tog visst in allt.
Under kriget fanns det en zeppelinarhangar här.
Man hade picknick här och såg dem lyfta och landa.
Om Jakub inte hittar bränsle
-önskar vi att vi hade en ballong. -Ja.
Jag hörde inte varför du skulle till Moskva, Rik.
Kanske för att jag inte sa det.
Jag frågade bara.
Hör på, Ayaz,
vi må ha samma mål, men vi är inte allierade.
Sluta. Ni låter som ambassadörerna på NATO.
De kan inte ha fått meddelandet.
Det var deras post. De vaktade den.
Se om du hittar en rullstol.
Sätt fart.
Spring inte!
-Han är en bra grabb. -Ja.
Har du... Förlåt, strunt samma.
Barn? Jag gifte mig aldrig.
Det kan man ha utan att vara gift.
Du har aldrig träffat min far.
Hur kan du hinna dejta när du alltid ser efter andra?
Dominik!
Andas ut. Lugna dig. Det är okej.
Det ordnar sig.
Vad är det?
Vad finns på andra sidan?
Det är okej.
De trodde nog att det skulle hålla solen borta.
Nå?
Vi försöker nån annanstans.
-Med tanke på tankens storlek... -Ja?
...om vi kan fylla den och bränslet är bra
kan vi flyga 1 000 nautiska mil.
-Det är inte långt. -Nej.
Vi skulle komma till England.
Kanske Irland.
Är inte bränslet dåligt där också?
Vi letar upp några slangar.
Vi skulle ha tagit två bilar.
Slangar, Osman.
Förlåt.
Vi har tur om det ens funkar.
Det stinker.
Jag vänjer mig aldrig.
Titta inte, då.
Jävlar!
Ja, jävlar.
Hon föredrog visst att dö överst.
Konserver.
Finns det nån du skulle ha velat dö så där med?
Nej.
Förra månaden turnerade jag i Spanien.
Jag gick av scenen och såg min kille kyssa ett av mina fans.
Tufft.
Det positiva är att de båda brinner i helvetet nu.
-Efter denna väska måste jag göra nåt. -Var?
Bara ett ärende.
-Vi har inte tid... -Jag hinner.
Jag följer med dig.
Jag går själv.
Okej.
Herregud...
Han ser ut som Volkov.
Hjärtoperation?
Jag tror det.
De hoppades än.
Hjälp mig att flytta honom.
Ja.
Vänta.
Okej.
-På golvet. -Nej! På bordet där borta.
Vad spelar det för roll?
Det hade spelat roll för honom.
Jag behöver inte så många.
Nej. Det är till de andra passagerarna också.
Vad gjorde Ayaz?
Alla var arga på honom. Varför?
Han tog nåt som inte var hans.
-Ångrar han det? -Jag tror det.
Nu ska han rädda oss.
Jag är törstig.
Se om du kan hitta vatten. Men gå inte för långt. Dominik...
Ser du nåt, så vänd dig om.
Jag vet inte heller varför du skulle till Moskva.
Jag skulle till en säkerhetskonferens.
Det var med jobbet.
Är det här?
Ja.
Jag satt i översättarbåset.
Ambassadörerna bad oss gå ut.
All personal och översättare.
Var det ovanligt?
Så vitt jag vet hände det bara under stora diplomatkriser.
Men om det inte fanns personal och översättare,
hur fick ni höra om solen?
Jag gick ut ur båset. Men jag glömde min telefon.
Du är ingen översättare.
Maria...
Spanska till engelska.
Jag kom förbi för att säga hej.
Ja!
Ni italienare. Okej.
Vad hörde du?
Bara slutet.
Att det var för sent att stoppas. Det var dags att gå.
De gick. Jag stannade en stund.
Jag trodde att jag skulle få en hjärtattack.
Jag gick och såg att de hade gått.
Maria, då?
Hon lyssnade inte på mig. Hon ville inte.
Om det är vad du antyder...
Ledsen, Terenzio.
Fan!
Det måste finnas nåt här.
Vad letar vi efter?
En karta, nåt om destinationen... Jag vet inte!
Det tar timmar att läsa allt här.
Vi har inte timmar.
Herregud!
Här!
Övervakningssystemet
Peabody 1763. Vi har samma på museet.
Vem bryr sig?
De här kamerorna är ljudaktiverade.
Hittar vi materialet borde det finnas ljud.
-Säkerhetskontoret är precis där nere. -Jaså?
Det är fullt av datorer. Kan det finnas där?
Ja.
Fortsätt, då.
Det är där nere. Fortsätt.
Låt mig följa med.
Det är för läskigt här.
Lasta maten. De andra är snart tillbaka.
Lämna mig inte här.
Lasta maten.
Fan. Sylvie!
Sylvie!
Svara, svara...
Hur ser det ut?
Vår tur kanske vänder.
-Är bilen full? -Ja.
Kom. Vi kör.
Du klarar det.
Jag försöker nåt.
Rör han sig, håller du fast honom.
Okej.
Kan jag få lite pengar, mamma?
Dominik! Vad är det?
Där var ett djur!
Ett djur?
Han gick åt det hållet!
Du skulle hålla dig nära! Kom.
Ingen fara.
Så mycket pappersarbete.
Ja, välkommen till NATO. Hör på...
Det är ditt folk.
Gör det inte.
Slappna av. Det var bara ett skämt.
För att vara gangster har du höga tankar om dig själv
och ditt skitland.
Hör på...
-Vad? -Förolämpa inte mitt land.
-Slog du mig precis? -Jag varnade dig.
Vad för en man slår en annan man?
Den här.
Slår du mannen som räddade ditt liv?
Och jag räddade ditt. Vi är kvitt.
Vi letar upp det vi vill ha och sticker. Vi har 40 minuter.
Nu är vi kvitt.
Ett likvärdigt byte, som två fruar mot tre kameler.
Upp!
Upp.
-Titta. -Ja, det ser ut som hundmat.
Det måste vara vad det åt.
-"Som en råtta, men inte en råtta?" -Det var det han sa.
Vi behöver mer information. Ta in honom.
Du måste vara galen. Skulle du låta ett barn se det här?
Om han vill att vi ska tro honom. Jag fattar inte...
Dominik ljuger inte.
Nej, men...
...han har nog överaktiv fantasi.
Dominik ljuger aldrig.
Jag antar att du inte har barn.
Jösses!
Stara 17 läckte filen.
Ja, just precis.
Rik?
Har du hittat nåt?
Vad har hänt med dig?
Mörk trappa, jag snubblade. Men jag mår bra.
Var är Ayaz?
Han åkte tillbaka till flygplatsen för att hjälpa de andra.
-Bra idé. -Hittade du nåt?
Ja. Här är koordinaterna.
Det finns en bunker i Bulgarien.
-I Bulgarien? -Ja.
Minns du vad kosmonauten sa?
"Stara 17", nåt sånt.
Det har inget med stjärnorna att göra.
Stara är ett kvarter i Bulgarien.
Vad gäller 17... så är jag inte säker på det.
-Okej, bra. Nu går vi. -Visst.
-Vad är det? -Rik...
Oroa dig inte.
Idag är du hjälten. Nu skyndar vi på.
-Okej. -Kom igen.
Hallå!
-Vi gjorde det. -Varför svarade du inte i telefonen?
-Va? -Sylvie stack.
-Vart? -Det sa hon inte.
Du skulle ju hålla koll på henne.
-Och gripa henne? -Ja!
Du vet hur man kopplar röret till planet?
Fäst det ordentligt. Ventilen öppnas och stängs.
-Okej. -Vart ska du?
Hitta en bil och Sylvie.
-Men var? -Ingen aning.
Du sa åt de andra att komma tillbaka om fem minuter!
Fem minuter. Fan!
Han vaknar.
Du gjorde det. Vi måste gå.
Inte förrän det stabiliseras.
Flyttar vi honom kan hjärtat stanna.
Håll dig lugn, Mathieu.
Du har en infektion. Vi hjälper dig.
Vi borde vara på flygplatsen.
Han kan inte flyttas än.
Vi kan inte vänta på en person.
Inte ens Mathieu.
Minns du när vi fick kämpa för att få dig ombord på planet?
Hade vi inte lyckats hade du och din son dött.
Så du kan vänta!
-Ledsen att jag skriker. -Vänta utanför.
Fem minuter.
Vi ger honom fem minuter.
Vi har hittat bunkern.
Vad hände med ditt ansikte?
Jag sprang på din pojkvän. Var är de andra?
Sjukvårdarna är inte tillbaka än och Jakub letar efter Sylvie.
Var är Ayaz?
Är han inte här?
Han skulle komma tillbaka med förnödenheter.
-Var är Sylvie? -Jag vet inte.
-Så... -Jag vet ju inte!
-Var är bunkern? -I Bulgarien.
Österut? Mot solen?
Klarar vi det?
Vi kanske måste åka runt om igen. Mathieu vet vad vi ska göra.
Vem gillar Mathieu nu?
Han gjorde vad han kunde för att rädda oss. Jag förstår det nu.
Det saktar inte ner. Vad gör vi?
Vi måste iväg nu!
Vi kommer. Eller hur?
Jag vet inte.
Vi måste försöka.
-Lägg honom på båren. -Vad kan jag göra?
Ta den.
-Försiktigt. -Okej.
-Redo? -Ja.
Tre, två, ett...
Sylvie...
Gå.
Vi har bränslet.
Du missar planet.
Jag åker inte utan dig.
Du lät mig inte ge upp. Det får inte du heller göra.
Jag skulle aldrig ha åkt.
Jag skulle ha dött här.
Jag är nog den enda som överlevt genom att försöka dö.
Både tragiskt och ironiskt.
Du skulle bli en bra karaktär i en polsk roman.
Förlåt.
Du är bara människa.
Förlåt...
Ingen fara.
-Jo. -Nej.
Det är det här rummet, det...
Du ville bara känna nåt.
-Jag förstår. -Det är...
Allt händer så fort, vi har inte ens tid att bearbeta...
Ja. Det är mycket att bearbeta.
Ja. För mycket.
En värld utan de vi älskar...
Ja.
Jag ville säga... Jag förstår varför du ville göra den resan.
Jag förstår dig.
Det gör jag.
Men jag har också haft tur.
-Jaså? -Ja, jag har tur...
...som har träffat er alla, och dig.
Jag har tur som har fått vara en del av det här hur det än slutar,
även om det tar slut.
-Så Jakub mjuknar. -Nej. Aldrig.
Odjuret har känslor.
Det är du som kysser folk.
Nu går vi.
Jag missade nästan flyget en gång innan också.
Hur hittade du mig?
Den mongoliska kosherslaktaren. Hur många tror du det finns i Bryssel?
Bara en.
Inte mycket bränsle.
Det räcker till 160 mil, sa Osman.
Kan du kolla om nån hört av Jakub eller Sylvie?
Javisst.
Kan du flyga planet?
Jag behöver hjälp.
Mycket hjälp.
Säg bara till.
Sätt dig.
Vi har kommit lång väg sen förra gången vi var här.
Ja, mycket lång väg.
-Jäklar! -Vad är det?
Flygfältet närmast de där koordinaterna är en militärbas 150 mil härifrån.
Då har vi bränslereserver till 13 mil.
Vi klarar det inte.
Det har du sagt förut.
Där är du ju!
Nån mer som saknas?
Ayaz.
Vi kan inte vänta.
Var är Ayaz?
Jag vet inte.
Han åkte iväg ensam.
Var är Ayaz, Terenzio?
Är han inte tillbaka än?
Vad har hänt med ditt ansikte?
Jag föll och dog nästan när jag försökte rädda oss alla igen!
Vad hände?
-Han bara... -Vad fan hände?
Jag tror att...
Terenzio gjorde nog nåt.
-Jag vet inte vad, men... -Du ljuger, din skithög.
-Vad gjorde du med Ayaz? -Jag?
Alla sätter sig. Lås dörrarna, Jakub.
-Du dödade honom. Varför? -Du hörde Sylvie.
-Jag ska döda dig! -Sätt dig! Det räcker!
Red ut det sen!
Ayaz är inte här.
-Var är han? -Rik sa att Terenzio skadade honom.
Vi kan inte lämna honom.
Det kan vi inte.
Du sa det själv. Vi kan inte vänta på nån, vem det än är.
Var är Ayaz?
Spänn fast bältet. Det är okej.
Förlåt mig...
Fader, förlåt mig.
-Redo? -Ja.
Jag undrar om Chloé är där.
Flygvärdinnan?
Jag hoppas hon kom ut och att hon redan är i bunkern.
För hennes skull, inte för min.
Det är väl möjligt?
Den här veckan har jag lärt mig att allt är möjligt.
Mamma? Ser du honom?
Nej.
Vi kan inte vänta längre.
Är du okej?
Du måste lyfta.
Jag förklarar.
Sätt igång, full gas.
Du klarar det.
Vänta.
-Ser du vad jag ser? -Ja.
Fan!
Undertexter: Annika Vasiliadou