‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Ce a fost aia?
‎Dragule?
‎Iubitule?
‎Scuze, dormeai? Te-am trezit?
‎Nicio problemă.
‎Cred că am uitat să iau ouă.
‎Mă întorc în 30 de minute.
‎Poți să faci un duș și să pregătești masa.
‎E avariat, asta e sigur.
‎Dar cred că ține, nu?
‎Fără să-l examinez de afară nu pot spune.
‎Ieși să verifici?
‎După tine.
‎Jakub...
‎Ea nu te-a urmat.
‎Nu e vina ta.
‎Știi,
‎în călătoriile lungi marinarii ‎aveau citrice, contra scorbutului.
‎- Ce e scorbutul? ‎- Scorbutul...
‎Este...
‎Habar nu am.
‎Poate știu Laura sau Horst.
‎Mersi.
‎- Are gust de cretă. ‎- Serios?
‎Îți aduc altceva.
‎Nu mai văd luminile.
‎Suntem deasupra Pacificului.
‎- Ce e ăla? ‎- Pacificul e un ocean.
‎Au pus trupul bătrânului lângă bagaje?
‎Nu-ți face griji de asta.
‎Haide.
‎Totul e bine.
‎- E totul bine? ‎- Da.
‎Mergi la locul tău.
‎Nu te apropia de mine sau de copilul meu.
‎- Pardon? ‎- Comportamentul tău de prinț fermecător?
‎Nu mă prostești.
‎Îmi pare rău că simți așa.
‎Așa.
‎- Ia loc, e în regulă. ‎- Aici?
‎Glumești!
‎- Stai cu ochii pe el. ‎- Dacă mă trage afară?
‎În fața stratului de plastic ‎e un geam convex de sticlă. E sigur.
‎Ar trebui să începem ‎să luăm decizii în grup.
‎- Poftim? ‎- Tu iei toate deciziile.
‎Geamul, unde aterizăm, soldații...
‎Voiai niște ucigași la bord?
‎Nu am zis asta.
‎Răspund de oamenii din avion.
‎Da? „De oameni”?
‎Răspundeai și de femeia ‎pe care a lăsat-o în urmă.
‎- Ești un om mort. ‎- Stai.
‎Să nu mai aud asta.
‎Nu a fost vina lui Jakub.
‎Nu doar a lui, ci și a voastră. ‎A ta, a ta și a lui.
‎Hotărăști pentru noi, ‎de parcă am fi copii.
‎Siguranța voastră e datoria mea.
‎Compania la care lucrai nu mai există.
‎Nu mai ai nicio datorie. Suntem doar noi. ‎Lucrăm toți împreună.
‎Vrea doar puțină cooperare, căpitane.
‎Bun, fiindcă fără cooperare...
‎Nu vreau să fac asta.
‎Ne-am plictisit toți ‎să tot fluturi arma aia.
‎- Da? ‎- Da. Împușcă-mă, să vedem ce obții.
‎- Crezi că n-aș face-o? ‎- Un avion! Mai e un avion!
‎Pe stația radio.
‎Mai sunt și alții?
‎Poți să repeți, Hawaii?
‎Da. Se numește Sfera lui Marte.
‎Desigur.
‎Imită presiunea din spațiu.
‎- Sfera lui Marte? ‎- Da, am căutat pe internet.
‎Un centru subacvatic pentru astronauți.
‎Apa probabil blochează radiația ‎sau ce provoacă asta.
‎Ai auzit de asta ‎când alimentai în Vancouver?
‎Oarecum.
‎Coordonatele erau scrise pe terminal.
‎Probabil pentru cei care aterizează.
‎Stația nu are o rază mare.
‎Nu suntem cu mult în urma voastră.
‎Ne urmați în Honolulu?
‎Pilotul a zis ‎că pot sta acolo 100 de persoane.
‎Are oxigen și hrană.
‎Cum aflu mai multe, vă spun.
‎Incredibil, iar preia controlul.
‎Taci! Vorbește căpitanul.
‎- M-am săturat de mizeriile tale. ‎- Nici n-am început!
‎Mathieu, or fi fost răi englezii,
‎dar aveau dreptate cu latitudinea.
‎Hawaii nu e prea departe ‎de poziția noastră?
‎Ce anume întrebi?
‎Dacă Hawaii nu iese,
‎nu suntem prea aproape de ecuator ‎ca să fugim?
‎- Doar dacă trebuie să zburăm. ‎- Exact.
‎Nu ne încredem prea mult într-un zvon?
‎Cât crezi că putem continua așa?
‎Cât mai durează până greșim ceva?
‎Dacă pierdem un motor sau rămânem ‎fără combustibil, suntem morți. La dracu'!
‎- Dacă pierdem o roată... ‎- Bine!
‎- Voiam doar să vorbim despre asta. ‎- Am vorbit!
‎Îmi pare rău.
‎Mă dor mâna și capul...
‎Nu sunt eu însumi.
‎Păi...
‎Laura nu trebuia să-ți facă un calmant?
‎- Să-ți dea o pastilă? ‎- I-am zis să le păstreze.
‎Trebuie să le iei. Avem nevoie de tine.
‎- Ar trebui să te odihnești. ‎- Da?
‎Cum, cu tot ce se întâmplă?
‎Ce se întâmplă acolo?
‎- Ce e... ‎- Mă duc eu.
‎Stai aici și odihnește-te.
‎E nevoie de ordine. Puțină ordine.
‎- Fără amenințări! ‎- Ce e?
‎Nu putem mânca ‎până nu facem ce vor ei.
‎- Ei au mâncarea. ‎- Stabilim niște reguli.
‎- Reguli? ‎- ‎Primo.
‎Dacă treaba cu Hawaii nu merge, ‎decidem toți următoarea destinație.
‎În al doilea rând, ‎împărțim totul în mod egal.
‎Mâncare, băuturi, chiar și pături.
‎Și trei, nimeni nu e dat jos ‎din avion dacă nu votăm toți.
‎Ai făcut ceva?
‎- Te temi că te dăm jos? ‎- Du-te dracu'!
‎- Nu! Hei! ‎- Sylvie, vino urgent în cabină!
‎ALERTĂ
‎INCENDIU APU
‎- Ce e? ‎- Incendii în APU. Capitolul 6.
‎Tu citește, eu încep.
‎Poate ușa de evacuare?
‎- Capitolul 6... ‎- Bine, capitolul 6.
‎Bine. „Decuplează pilotul automat.
‎Oprește alimentarea trifazică TR3...”
‎- Ai atins ceva? ‎- Nu.
‎Nici eu.
‎Poate e un senzor stricat?
‎Aerul condiționat?
‎Două alarme false fără nicio legătură?
‎Care ar fi șansele?
‎Supraîncălzire, de două ori, nu o dată... ‎Și fără foc...
‎- Doar dacă nu... ‎- Ce?
‎Sunt conectate cu trenul de aterizare.
‎Dacă sunt atinse...
‎- Atinse? ‎- Dacă e cineva acolo.
‎Bine, cine?
‎Un soldat.
‎Probabil s-a cățărat când decolam.
‎Nu, e imposibil.
‎Rahat.
‎Citesc.
‎Ești sigur că ea e?
‎Da.
‎Ce se întâmplă?
‎Gabrielle a găsit-o pe Ines pe Instagram.
‎- Ce spune? ‎- Că nu ne învinovățește.
‎Noi nici măcar n-am știut.
‎Ai mâinile pătate cu sângele ei.
‎Nu mai avem ce face acum.
‎Dar avem o problemă curentă.
‎Ce se întâmplă?
‎Un soldat s-a urcat ‎pe trenul de aterizare.
‎Încearcă să intre în cală.
‎- E posibil? ‎- Nu.
‎- Nu are pe unde. ‎- Momentan.
‎- De unde știi că e unu? ‎- Nu știu.
‎Locul e mic și pentru un om.
‎Dacă sabotează hidraulica, ‎roțile nu mai coboară.
‎- Trebuie să-l oprim. ‎- Asta vrem.
‎Dar tot mergem spre Hawaii?
‎Da.
‎O să zburăm mai sus.
‎Temperatura scade și nu mai e oxigen.
‎Vom putea merge spre sud.
‎Noi nu leșinăm?
‎Nu...
‎Cabina e presurizată, cala nu e.
‎Era așa de greu de explicat?
‎Nemernic îngâmfat ce ești!
‎Vorbești italiană?
‎- Tata e un italian adevărat! ‎- Acum e un cadavru!
‎Du-te dracului, nenorocitule!
‎Duceți-vă la locuri ‎și puneți-vă centurile. Acum!
‎O rezolvăm și continuăm.
‎Asta voiam să spun. ‎Ar trebui să decidem împreună.
‎Lăsăm soldatul să distrugă avionul?
‎Mai sunt și alții capabili aici, ‎iar el ar trebui să înțeleagă.
‎Mai crede cineva că ar trebui ‎să lăsăm soldatul să ne distrugă avionul?
‎Nu? Perfect!
‎Democrație!
‎Acum ia loc și pune-ți centura!
‎- Trei, patru mii. ‎- Probabil e pe tubul de aer condiționat.
‎- De aia s-a încins. ‎- 3-4-0.
‎Dacă distruge rezervorul hidraulic, ‎pierdem cele mai importante două sisteme.
‎- 3-5. Care e plafonul maxim? ‎- Scrie 3-9-1.
‎Probabil a fost testat la 15 km.
‎Sunt -40 de grade. ‎Cine ar putea supraviețui?
‎Am citit un articol,
‎un tip a supraviețuit ‎unui zbor de nouă ore spre Boston.
‎A leșinat din lipsa oxigenului,
‎dar frigul i-a încetinit ‎funcțiile corpului.
‎Apoi a căzut în golf ‎și a înotat până la țărm.
‎Rahat!
‎Ar putea fi la fel când aterizăm?
‎Da.
‎Doar dacă nu...
‎Dar dacă îl cobori acum, ‎îngheață și cade în ocean.
‎Te prinzi repede.
‎O mână de bărbați albi care se plâng ‎că nu pot controla lucrurile.
‎Schimbările și stresul îți dau ‎un sentiment de neputință.
‎Ești budist?
‎Văd asta des în munca mea.
‎- Și ce faci? ‎- Multe lucruri.
‎- E cam dubios. ‎- Nu vreau să te plictisesc.
‎Afaceri imobiliare.
‎Câteva restaurante, niște transporturi.
‎Chiar sunt multe lucruri.
‎TOALETĂ - OCUPAT
‎Scârbos.
‎Era exact la fel și la NATO.
‎Turcii parcă erau la ei acasă.
‎Nu erau recunoscători ‎că fuseseră invitați.
‎- Incredibil. ‎- Nu te contrazic.
‎- Scuze, dră. ‎- Vreau niște apă.
‎Da? Fă-l pe căpitan să accepte ‎că asta e democrație.
‎Sigur, soldățelule.
‎Vorbești serios?
‎Cine te crezi?
‎Aducem apă...
‎Taci dracului, țărănoiule!
‎Ce vreți? ‎Vorbiți despre democrație...
‎- Dumnezeule! ‎- Ne-am săturat de tine!
‎- Geamul! ‎- Ce?
‎Puneți-vă măștile. Rămâneți la locuri.
‎Nu... Nu pot respira. Stai.
‎Bine!
‎Stabilizare la 1-0-0.
‎Nivel setat la 10.000.
‎Accelerare!
‎Horst!
‎Să mă prinzi dacă zbor înapoi.
‎- Când coborâm sub FL 3-1-0... ‎- Da.
‎- ...pornește frâna pneumatică. ‎- Bine.
‎Crezi că e soldatul?
‎Nu cred.
‎Respiră. La naiba!
‎Unde îți e tubul? E în regulă. Respiră.
‎- Respiră? ‎- Da.
‎Dar încă se umflă.
‎Trezește-te!
‎Care e problema?
‎I-a zburat tubul.
‎Nu poate respira și nu avem altul.
‎Nu zburăm mai jos?
‎Cabina e depresurizată. ‎Suntem ca în vârf de munte.
‎Inspiră pe nas. Încă o dată.
‎Geamul era în regulă?
‎Prietenul tău trebuia să-l supravegheze ‎dar stăteați acolo.
‎Slavă Domnului că m-am mutat, ‎altfel eram mort!
‎Da, asta nu schimbă faptul ‎că ne-ai spus că suntem în siguranță.
‎Am zis asta înainte de soldat.
‎Până să zburăm așa sus.
‎Banda adezivă!
‎Măștile au oxigen maximum zece minute.
‎Nu asta vreau să fac.
‎Liniștește-te.
‎- Cum ai trecut de pază cu cuțitul? ‎- L-am scos din cală în Scoția.
‎Taie niște bucăți.
‎Respiră. Ce băiat bun.
‎Nu face mișcări bruște.
‎Hai!
‎Nu e Hawaii.
‎- Am scăpat de soldat? ‎- Sper că da.
‎- Dar Hawaii nu mai e o variantă. ‎- Ce?
‎La altitudinea asta nu ajungem la timp.
‎Și dacă accelerăm?
‎Mergem în Hawaii la următorul tur.
‎Următorul tur în jurul Pământului?
‎- Unde mergem? ‎- Vă spun când știu.
‎Când știi? Serios?
‎Nu putem zbura mai repede și mai sus?
‎Cum propui să presurizăm ‎un avion cu un geam spart?
‎Îl putem lipi ‎cu sarcasmul tău și al șefului tău.
‎- Nu, Terenzio nu e șeful meu. ‎- Nu?
‎Așa.
‎Acum respiră.
‎Funcționează?
‎- Da. ‎- Da!
‎Hai, scumpule.
‎Mathieu!
‎Acum ce este?
‎Sistemul hidraulic.
‎Hidrauli...
‎Nu de asta se temea Jakub?
‎Tipul folosește căldura ‎ca să supraviețuiască, nu?
‎Ar trebui să fie în jur de 300 de bari, ‎dar e dublu.
‎Trenul de aterizare o să considere ‎că e gol și nu poate fi acționat.
‎Dacă îl coborâm acum?
‎Din cauza geamului, ‎zburăm jos și încet.
‎Nu putem avea frecare suplimentară.
‎Și ce facem?
‎Cineva trebuie să croiască ‎un drum spre cală
‎și să-l scoată.
‎Lampa de sudat rămâne cu noi ‎până se schimbă lucrurile.
‎Riști viața pasagerilor ‎pentru niște putere?
‎Dacă e doar „niște putere”, ‎ar trebui să fii de acord.
‎Nenorocit încăpățânat!
‎Mersi, dragule.
‎Nu e timp de ceartă.
‎- Nu ne pasă ce crezi! ‎- Bine.
‎Bine. De acum încolo, ‎toate deciziile sunt supuse la vot.
‎Bine.
‎Întreabă-i dacă vor să-l găsim ‎și să scăpăm de el.
‎Acum.
‎Cine crede că ar trebui ‎să scoatem soldatul din cala trenului
‎și să ne salvăm și pielea?
‎Poftim. Vezi? Nu a fost așa de greu.
‎Da. Dă-mi lampa de sudat și arma ta.
‎Nu atinge nimeni arma!
‎E doar ca să fim siguri.
‎Îți dau cuvântul meu că ți-o înapoiem.
‎Da, ce valoare are.
‎- Bine, cine se duce? ‎- Eu.
‎Eu folosesc lampa, iar Ayaz mă ajută.
‎Un polonez și un turc...
‎N-au avut nicio victorie militară.
‎Da, trăiască puternicul imperiu italian.
‎Dacă-mi vreți arma, vin și eu. Punct.
‎Bine, ia-o.
‎- Mersi. ‎- Aveți nevoie de ajutor?
‎Nu e loc.
‎Stai și supraveghează aici.
‎Aveți grijă.
‎Nu te uita acum, ‎dar ai văzut ce cuțit are Ayaz?
‎Zice că-l avea la cală.
‎Trebuie să vorbesc cu Mathieu.
‎E încă aici.
‎Mai târziu.
‎Italianul e o problemă.
‎Zici asta fiindcă te-a împușcat.
‎Serios acum.
‎Ar trebui să ne gândim ‎cum să scăpăm de el.
‎Unde mergem?
‎Ce zici de insula Attu din Aleutine?
‎Alaska. Sunt cam 2.600 km.
‎E vreun aeroport pe aproape ‎în cazul unei situații ca cea din Islanda?
‎Pot găsi unul, ‎dar Attu a fost închis în 2010.
‎E folosit doar la urgențe.
‎O să-mi iei slujba.
‎Introduc coordonatele.
‎Nu trebuie să votăm?
‎Am auzit înțelegerea făcută.
‎Attu e cel mai aproape, e un loc bun, ‎și trebuie reparat geamul.
‎- Nu-i așa? ‎- Ba da.
‎Nu e nimic de discutat.
‎- Poftim. ‎- Mulțumesc.
‎Mersi.
‎Cum te simți?
‎Mai bine.
‎Adică, pe lângă sfârșitul lumii.
‎- Mai știi ceva de Gabrielle? ‎- Nu.
‎Nimic, de câteva ore.
‎- Mesajul ei... ‎- Nu e problema noastră.
‎I-ai răspuns?
‎- Nu am știut ce să zic. ‎- Cine ar fi știut?
‎Am ignorat o moartă.
‎E jalnic.
‎Nu spune asta.
‎Uite cum l-ai înfruntat pe italian. ‎Ești puternică.
‎Îmi spun că sunt la o petrecere, ‎îmi e rău de la droguri
‎și o să mă trezesc.
‎Poate. Dar dacă e așa, ‎atunci chiar ai luat ceva nasol.
‎De ce n-am intrat din cabină?
‎Sunt multe cabluri ‎care-l ajută pe Mathieu să piloteze.
‎Lanterna.
‎Mulțumesc.
‎Vrei și tu?
‎E fibroză chistică?
‎Inițial credeau că e lupus.
‎Apoi au dat vina pe faptul că fumez.
‎Așa că n-am mai fumat acasă.
‎Nu a ajutat.
‎- Ia-o înainte. ‎- Nu, insist.
‎Tu primul.
‎Pieptul?
‎Au făcut teste genetice?
‎Dacă eu am gena?
‎Nu.
‎Tatăl lui.
‎Doar atât i-a dat lui Dominik.
‎Se încearcă la Moscova ‎o nouă terapie genetică.
‎Acolo mergeam când lumea s-a destrămat.
‎Ce tratament urmează acasă?
‎Medicamente?
‎Ce nu ia?
‎Alfa dornază, ‎soluție salină hipertonică, manitol
‎și mai tot timpul steroizi.
‎Și nu prea mai avem.
‎Respiră. Ce băiat cuminte.
‎Asta e marginea.
‎Începe să tai.
‎- Care e planul? ‎- Taie doar o parte...
‎Și tu încerci să nu fii împușcat.
‎- Nu e bun? ‎- Are gust de hârtie.
‎Da?
‎Cum e mâna?
‎Mă doare așa de rău că nici n-o mai simt.
‎Trebuie curățată cu peroxid.
‎Te pot ajuta.
‎Și l-ar ajuta pe băiețelul ăla, ‎Dominik, dacă am zbura mai jos.
‎Mai jos înseamnă mai încet. ‎Economisim combustibil.
‎Attu e aproape, ‎nu putem coborî câteva sute de metri?
‎Dacă acolo nu e combustibil? Ce facem?
‎E doar un copil.
‎Și e norocos să te aibă alături de el, ‎dar răspund pentru toți.
‎Sylvie, pot vorbi cu Mathieu o clipă?
‎Iau niște apă.
‎Imaginează-ți dacă era al tău.
‎Nu am copii.
‎Soția mea era în vârstă. ‎Am stat prea mult.
‎Stewardesa era gravidă.
‎Cine?
‎Cea pe care am lăsat-o în urmă ‎când a început asta.
‎Cea cu care te culcai.
‎Gabrielle i-a trimis lui Ines ‎un mesaj pentru tine în special.
‎Ce scria?
‎Că nu ești un bărbat de cuvânt.
‎Dar eu știu că ești, Mathieu.
‎Văd asta.
‎Nu greșelile definesc omul.
‎Spune-i mamei copilului ‎că reduc altitudinea.
‎Dar nu putem zbura prea jos.
‎Mă întreb cât o să dureze.
‎Se ocupă Terenzio.
‎Tu crezi în el.
‎Nu devii maior făcând greșeli.
‎E curajos, e om de onoare.
‎- Ai fost în armată? ‎- Nu.
‎Din păcate, sunt anemic. ‎Dacă mă tai, sângerez ca un porc.
‎Dacă Terenzio era om de onoare,
‎de ce nu a spus mai multora despre soare?
‎Probabil nu a avut timp.
‎Haide!
‎Unu, doi, trei!
‎Vezi ceva?
‎Nimic. E beznă.
‎Luminează aici!
‎Trage!
‎Mă mușcă de degete!
‎Ce spunem?
‎- Că l-a ucis Ayaz. ‎- Nu.
‎L-am ucis împreună.
‎Spune-le că nu e adevărat.
‎Am făcut ce trebuia.
‎Nu asta. Mă refer la diamante.
‎Diamante?
‎Mi-a spus cineva că în Canada ‎ai tăiat stomacul arabului
‎- ...ca să scoți diamantele. ‎- Cine?
‎- Nu contează cine... ‎- Eu.
‎Am văzut sângele ‎când mi-ai zis să plec.
‎Criminalule!
‎Apără-te!
‎V-am salvat viețile.
‎Iar aici,
‎am devenit turcul murdar ‎care trebuie să se apere?
‎Nu am spus asta.
‎Nu a fost nevoie s-o spui.
‎O rezolvăm ‎o dată pentru totdeauna.
‎Ești doar rasist.
‎- Sigur? ‎- Da.
‎- El... ‎- Stop!
‎Apreciez, dar...
‎În 1922, sultanul Mehmed al VI-lea ‎a fugit din Istanbul.
‎Așa a luat sfârșit Imperiul Otoman.
‎Înainte de a pleca,
‎a luat aceste pietre cu el.
‎Smaralde,
‎nu diamante.
‎Dumnezeule!
‎Pietrele au fost furate ‎când sultanul era în Italia.
‎Au reapărut abia anul trecut, ‎în muzeul din Anvers.
‎Tu i-ai tăiat stomacul băiatului?
‎După ce a murit.
‎De unde știai?
‎L-am plătit să le înghită ‎pentru transport.
‎Știa că se întâlnește cu cineva ‎la Moscova. Nu știa că eu sunt.
‎- Așa că l-ai ucis? ‎- Nu.
‎S-a omorât singur.
‎Nu a urmat procedura corectă ‎de ambalare.
‎„Procedura de ambalare”?
‎De ce?
‎De ce ai făcut asta?
‎Ți-am zis că lucrez în transporturi.
‎Nu, de ce mărturisești?
‎De ce spui toate astea?
‎Pentru că e adevărul.
‎- Eu spun adevărul. ‎- Adevărul e că a fost o crimă.
‎Bine. Suntem cu toții extenuați.
‎- Să ne liniștim puțin. ‎- Nu! Lasă asta!
‎I-am abandonat pe englezi ‎pentru crimele din trecut,
‎dar criminalul ăsta ‎a spintecat un alt pasager.
‎- Așa că propun să votăm. ‎- Pentru ce?
‎Pentru arestarea acestui terorist...
‎până putem găsi pedeapsa potrivită.
‎Eu am cătușe.
‎Sunt pentru serviciu. Lucrez la pază.
‎Democrație, nu?
‎Da, democrație.
‎Iată. Să ridice mâna cine e pentru.
‎Stai confortabil?
‎Ai să regreți asta, amice.
‎Subtitrarea: Maria-Andreea Popescu