EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Hva var det?
Vennen?
Kjære?
Beklager. Sov du? Vekket jeg deg?
Ikke noe problem.
Jeg tror jeg glemte eggene.
Tilbake om en halvtime.
Du kan ta en dusj og dekke bordet.
Det er helt klart ødelagt.
Jeg tror det holder, ikke sant?
Umulig å si uten å undersøke fra utsiden.
Lyst til å sjekke?
Vis vei.
Jakub...
Hun ble ikke med deg. Det er ikke din feil.
Du vet,
sjømenn hadde med sitrusfrukt på lange turer for å bekjempe skjørbuk.
-Hva er skjørbuk? -Skjørbuk...
Det er...
Aner ikke.
Kanskje Laura eller Horst vet det.
Takk.
-Det smaker kritt. -Gjør det?
Jeg henter noe annet.
Vi ser ikke lys lenger.
Vi er nok over Stillehavet.
-Hva er det? -Stillehavet? Et hav.
La de den døde gamle mannen sammen med koffertene?
Ikke tenk på det.
Kom.
Alt er bare bra.
-Er alt i orden? -Ja.
Gå og sett deg.
Hold deg unna sønnen min. Hold deg unna meg.
-Unnskyld? -Drømmeprins-skuespillet ditt?
Du narrer ikke meg.
Synd du føler det slik.
Der ja!
-Bare sitt, det er greit. -Der?
Tuller du?
-For å holde øye med det. -Jeg kan bli sugd ut.
Det er et konvekst glassvindu foran plastlaget. Du er trygg.
Vi bør begynne å ta beslutninger som gruppe.
-Unnskyld? -Du tar alle beslutningene:
vinduet, landingssted, soldatene...
Ville du ha morderne om bord?
Jeg sa ikke det.
Menneskene på dette flyet er mitt ansvar.
Ja? "Menneskene"?
Kvinnen han etterlot, var også ditt ansvar.
-Du er død. -Vent.
Jeg vil ikke høre mer. Det var ikke Jakubs feil.
Ikke bare hans. Det var alle deres feil. Du, du og ham.
Du tror du skal ta avgjørelser, som om vi var barn.
Sikkerheten er mitt ansvar.
Flyselskapet ditt eksisterer ikke lenger. Det finnes ingen jobb. Bare oss.
Vi jobber alle sammen.
Han vil bare ha samarbeid, kaptein.
Ja, for uten samarbeid...
Jeg vil ikke si det.
Vi er alle lei av at du går rundt med våpenet.
-Ja? -Ja. Skyt meg, se hvor det fører deg.
-Tror du ikke jeg gjør det? -Et fly! Det er et annet fly! På radioen.
Fins det andre som oss?
-Gjenta, Hawaii? -Bekreftet. Den kalles Mars-hvelvingen.
Ja. Et undervannsanlegg med trykk som i verdensrommet.
-Marshvelvingen? -Ja, vi sjekket det på nettet.
Et slags treningsanlegg for astronauter.
Vannet må blokkere strålingen eller det som forårsaker dette.
Dere hørte om det da dere fylte drivstoff i Vancouver?
På et vis. Koordinatene var sprayet på terminalveggen.
-De må ha prøvd å varsle de som landet. -Radioen har begrenset rekkevidde.
Vi kan ikke være langt bak dere.
Følger dere oss til HNL?
Piloten sa anlegget kan huse 100 mennesker.
Det er oksygen og mat der.
Så snart jeg hører mer, skal jeg si ifra.
Utrolig, han tar over igjen.
Hold kjeft! Kapteinen snakker.
-Jeg har fått nok av tøvet ditt. -Jeg har knapt begynt!
Mathieu, britene kan ha vært slemme,
men de hadde rett om breddegradene vi burde være i.
Er ikke Hawaii for langt unna?
Hva er det du spør om?
Hvis Hawaii ikke fungerer,
vil vi ikke være for nær sola til å unnslippe den?
-Bare hvis vi må fly igjen. -Nettopp.
Så har vi ikke for mye tiltro til et rykte?
Hvor lenge tror du vi kan fortsette sånn?
Til en liten ting går galt?
Mister vi en motor, er vi døde. Uten drivstoff er vi døde. Faen!
Mister vi et hjul...
Ok!
-Jeg ville bare snakke om det. -Vi har snakket.
Unnskyld.
Hånden min, hodet mitt... Jeg er ikke meg selv.
Vel... Skulle ikke Laura gi deg en sprøyte mot smerten?
-Eller piller? -Jeg ba henne spare dem til passasjerene.
Du bør ta medisinene. Vi trenger deg.
-Du bør hvile. -Hvile?
Hvem kan hvile med alt som skjer?
-Hva faen skjer der ute? -Jeg skal gå.
Du blir her, og du hviler.
-Vi trenger orden. -Vi trenger ikke trusler.
-Hva skjer? -Vi får ikke spise før vi gjør det de vil.
De har all maten.
-Vi vil bare ha noen regler. -Regler?
Primo, fungerer ikke Hawaii-greia, bestemmer vi neste destinasjon sammen.
Secondo, vi deler alt likt.
Mat, drikke, selv tepper.
Terzo, ingen blir kastet ut hvis ikke alle stemmer for det.
Har du gjort noe? Er du redd vi skal kaste deg av flyet?
Dra til helvete.
-Nei! Hei! -Sylvie til cockpiten straks!
ALARM
APU-BRANN - TRYKK
-Hva er det? -APU-brann. Kapittel seks.
Les. Jeg starter sekvensen. Kanskje eksosdysen?
-Kapittel seks... -Kapittel seks, greit.
Ok. "Skru av styringssystem. Så skrur du av trefase-kilden til TR3..."
-Rørte du noe? -Nei.
-Ikke jeg heller. -Kanskje en ødelagt sensor?
Klimaanlegget? Overoppheting?
To falske alarmer uten forbindelse?
Hva er sannsynligheten?
Overoppheting, ikke én gang, men to... Og ingen brann.
-Hvis ikke... -Hva da?
De to systemene er knyttet til landingsutstyret. Rører noen det...
-Rører det? -Hvis det var noen der inne...
Ok, men hvem?
En av soldatene.
Han må ha klatret på mens vi tok av.
Nei, det er umulig.
Faen.
Jeg leser det.
Er du sikker på at det er henne?
Ja.
Hva skjer?
Gabrielle fant Ines på Instagram.
-Hva sa hun? -At hun ikke klandrer oss.
-Selvsagt ikke. Vi visste det ikke. -Ser du? Du har blodet hennes på hendene.
Vi kan ikke løse fortidas problemer. Men vi har fortsatt et foran oss.
Hva skjer?
En av soldatene klatret på landingsutstyret da vi tok av.
-Han prøver å komme inn i lasterommet. -Er det mulig?
-Det er ingen tilgang. -Foreløpig.
-Vet du at det bare er én? -Nei.
Men det er trangt for én mann.
Om han tukler med hydraulikken, kan ikke hjulene senkes.
-Vi må stoppe ham. -Det er planen.
Skal vi fortsatt til Hawaii?
Ja.
Vi skal fly høyere.
Temperaturen synker. Det vil ikke være oksygen.
-Han vil besvime. Vi drar sørover. -Vil ikke vi besvime?
Nei...
Kabinen har trykk, ikke hjulet.
Var det så vanskelig å forklare?
Ditt nedlatende jævel!
Snakker du italiensk?
-Far er ekte italiener, noe du ikke er. -Et ekte italiensk lik nå.
Sett dere og fest setebeltet. Vi fikser problemet, og fortsetter.
Det er det jeg mener. Vi bør avgjøre dette sammen.
Vil du la soldaten ødelegge flyet?
Det er andre kyndige folk om bord, og han må begynne å forstå det.
Synes noen at vi bør la soldaten ødelegge flyet vårt?
Nei? Perfekt!
Demokrati!
Sett dere og ta på setebeltet.
HØYDE - 40 000
-Tre, fire tusen. -Han må lene seg på klimaanlegg-ledningen.
-Derfor overopphetingen. -3-4-0.
Ødelegger han hydraulikkforrådet, mister vi minst to viktige systemer.
-Hva tåler overflaten? -Det står oppført 3-9-1.
Sikkert testet på 50 000 fot.
Det er minus 40 grader der ute. Hvem overlever det?
Jeg leste en artikkel om en blindpassasjer som overlevde en nitimers tur til Boston.
Han besvimte, men kulda saktnet kroppsfunksjonene, som under en operasjon.
Da landingshjulene gikk ned, falt han i bukta og svømte i land.
Faen.
-Kan det skje når vi lander på Hawaii? -Ja.
Hvis ikke...
Men senker du landingshjulene nå, fryser han i hjel i havet.
Du lærer raskt.
En gjeng med hvite menn som syter for at de mister kontroll for en gangs skyld.
Forandring og stress kan få folk til å føle seg maktesløse.
Er du buddhist?
Jeg ser mye av det i jobben.
-Hva da? -Mange ting.
-Høres litt tvilsomt ut. -Jeg vil ikke kjede deg.
Eiendomsbransjen.
Noen restauranter, litt shipping.
Det er mange ting.
TOALETT - OPPTATT
Ekkelt.
Det var akkurat det samme i NATO. Tyrkerne oppførte seg som de eide stedet,
istedenfor å være takknemlige da de ble invitert.
-Utrolig. -Ingen innvendinger.
-Beklager, signorina. -Jeg trenger vann.
Ja? Få kapteinen til å gå med på at dette er et demokrati.
Klart det, lille soldat.
Seriøst?
Hvem tror du at du er?
Vi skal hente vann...
Hold kjeft, din bondetamp. Hva er dette? Dere snakker om demokrati...
-Herregud. -Vi er lei av deg!
-Vinduet... -Hva?
Ta på dere maskene. Og behold roen.
Nei... Jeg får ikke puste. Vent.
Greit!
Stabilisering ved 1-0-0.
Målet satt til 10 000.
Utført.
Horst!
Ta meg imot hvis jeg kommer flyvende tilbake.
-Når vi kommer under FL 3-1-0... -Greit.
-...sett på luftbremsene. -Mottatt.
Tror du det er soldaten?
Jeg tror ikke det.
Pust. Pokker!
Hvor er slangen din? Det ordner seg. Pust.
-Puster hun? -Ja.
Men hevelsen øker.
Våkn opp.
Hva er det?
Slangen hans falt ut.
Han klarer ikke å puste. Vi har ikke flere.
Flyr vi ikke lavere?
Jo, men vi har ikke trykk. Som på toppen av et fjell.
Inn med nesa. En gang til.
Var vinduet greit?
Vennen din skulle følge med, men her satt dere to som idioter.
Bra at jeg flyttet meg, ellers ville jeg vært død!
Det endrer ikke at du sa at det var trygt.
Jeg sa det før soldaten.
Før vi fløy så høyt.
Få litt teip.
I maskene er det maks ti minutter med oksygen.
Det er ikke det jeg tenker på.
Ro deg ned.
-Hvordan fikk du kniv med deg? -Fra kofferten i Skottland.
Skjær noen biter.
Pust. Flink gutt.
Ingen brå bevegelser.
Kom igjen.
Dette er ikke Hawaii.
-Mistet vi soldaten? -Jeg håper det.
-Men Hawaii er ikke lenger mulig. -Hva?
Vi når ikke fram før soloppgang i denne høyden.
Om vi flyr raskere?
Vi drar til Hawaii på neste tur rundt.
Vår neste tur rundt planeten?
-Hvor skal vi? -Jeg skal si det når jeg vet det.
Når du vet det? Sier du det?
Kan vi ikke fly fortere og høyere?
Hvordan skal vi få trykk i et fly med knust vindu?
Vi kan forsegle det med sarkasmen til deg og sjefen din.
-Nei. Terenzio er ikke sjefen min. -Riktig.
Sånn ja.
Pust.
Fungerer den?
-Ja. -Ja!
Kom igjen.
Mathieu!
Hva skjer nå?
-Det hydrauliske systemet. -Hydraulikk...
Var det ikke det Jakub var bekymret for?
Han bruker varmen til å holde seg i live, ikke sant?
Denne burde vært på rundt 300, men den er det dobbelte.
Landingshjulene vil tro den er tom, og vil ikke gå ned.
Kan vi slippe dem ned nå?
På grunn av vinduet flyr vi lavt og sakte. Dette flyet tåler ikke mer motstand.
Så hva gjør vi?
Noen må skjære seg ned til hjulrommet...
...og få ham ut.
Nei, blåselampa blir hos oss til ting endrer seg.
Du setter passasjerene i fare for å få litt makt?
Hvis det bare er "litt makt", er du sikkert enig.
Du er en sta jævel.
-Takk, kjære. -Vi har ikke tid til å krangle.
Ingen bryr seg om hva du mener.
Ok. Fra nå tas alle beslutninger ved avstemning.
Bra.
Spør dem om vi bør finne fyren og bli kvitt ham.
Nå.
Hvem synes vi skal få soldaten ut av hjulrommet,
og redde oss selv samtidig?
Ser du? Det var ikke så vanskelig.
Ja. Altså, blåselampa og våpenet.
Ingen rører våpenet.
Bare for sikkerhets skyld.
Jeg sverger. Du får det tilbake.
Ja, du sverger.
-Ok, hvem skal gå ned? -Jeg.
Jeg bruker blåselampa, og Ayaz hjelper til.
En polakk og en tyrker... De har ikke én militær seier.
Ja, det mektige italienske imperiet.
Vil dere ha våpenet, blir jeg med.
Ok, ta den.
-Takk. -Trenger dere hjelp?
Vi har ikke plass.
Hold vakt her oppe.
Vær forsiktige.
Ikke se nå, men så du kniven Ayaz har?
Han sa han hentet den i kofferten. Jeg må snakke med Mathieu.
-Han er fortsatt her. -Senere.
Italieneren er et problem.
Du sier det fordi han skjøt deg.
Seriøst.
Vi må kanskje tenke på å bli kvitt ham.
Hvor skal vi?
Hva med øya Attu i Aleutene?
Alaska. Omtrent 2 500 km.
Noen flyplasser i nærheten i tilfelle en Island-situasjon?
Jeg kan finne en, men Attu ble stengt i 2010.
Brukes bare i nødsfall.
Du vil ta jobben min.
Vi taster inn koordinatene.
Må vi ikke stemme?
Jeg hørte avtalen.
Attu er nærmest, et bra sted, og vi må fikse vinduet.
-Ikke sant? -Ja.
Ikke noe å diskutere.
-Vær så god. -Takk.
Takk.
Hvordan føler du deg?
Bedre.
Bortsett fra at det er verdens ende.
-Hørt fra Gabrielle? -Nei.
Ingenting på noen timer.
-Meldingen hennes... -Det er ikke vårt problem.
Skrev du noe tilbake?
-Visste ikke hva jeg skulle si. -Hvem ville det?
Jeg ghostet en død kvinne.
Det er patetisk.
Ikke si det.
Se hvordan du taklet italieneren. Du er sterk.
Jeg sier til meg selv at jeg er på fest og har en dårlig trip. Jeg våkner snart.
Kanskje. Men i så fall tok du virkelig galt stoff.
Hvorfor brente vi ikke hull i kabinen?
Det masse ledninger der som lar Mathieu fly flyet.
Lommelykt.
Takk.
Vil du ha?
Cystisk fibrose?
Først trodde de det var lupus.
Så skyldte de på røykingen min.
Så jeg sluttet å røyke hjemme.
Det hjalp ikke.
-Bare gå. -Nei. Jeg insisterer.
Bare gå.
Brystet?
-Har de tatt en gentest? -Om jeg bærer på genet?
Nei.
Faren hans.
Det eneste han har gitt Dominik.
De prøver en ny genterapi i Moskva. Vi skulle dit da verden gikk i oppløsning.
Hva går han på hjemme?
Medisinene? Er det noe han ikke tar?
Dornase alfa, hypertonisk løsning, mannitol,
steroider nesten alltid.
Og vi har ikke så mye igjen.
Pust. Flink gutt.
Det er kanten.
Skjær.
-Hva er planen? -Han skal skjære én del...
Og du skal prøve å ikke bli skutt.
-Ikke godt? -Smaker papir.
Ja?
-Hvordan går det med hånden? -Så vondt at jeg ikke har følelse i den.
Du bør rense den med peroksid.
Jeg kan hjelpe deg.
Og det ville hjelpe gutten, Dominik, om vi fløy lavere.
Lavere betyr saktere.
Må spare drivstoff.
Attu er nærmere, kan vi ikke gå ned tusen fot?
Hva om det ikke er drivstoff der? Hva da?
Han er bare et barn.
Som er heldig som har deg, men jeg har ansvaret for alle.
Sylvie, kan jeg få snakke litt med Mathieu?
Jeg skal hente litt vann.
Tenk om det var ditt barn.
Jeg har ikke barn. Kona mi var eldre. Vi ventet for lenge.
Den andre flyvertinnen var gravid.
Hvem?
Hun vi forlot da alt dette begynte.
Hun du lå med.
Gabrielle sendte Ines en melding om deg.
Hva sto det?
At du ikke er en hederlig mann.
Men jeg vet du er det, Mathieu.
Jeg ser det.
En mann defineres ikke av feilene sine.
Si til mora at jeg skal gå litt ned.
Men vi kan ikke gå for lavt.
Jeg lurer på hvor lang tid dette tar.
Terenzio vil ta seg av det.
Du har tro på ham.
Man blir ikke major ved å gjøre feil.
Han er tapper, hederlig.
-Var du i militæret? -Nei.
Jeg er dessverre anemisk. Kutt meg, og jeg blør som en gris.
Hvis Terenzio var så hederlig,
hvorfor fortalte han ikke flere om sola?
Han hadde nok ikke tid.
Fortsett.
Én, to, tre!
Ser du noe?
Ingenting. Bekmørkt.
Lys her borte.
-Skyt! -Han biter meg i fingrene!
Hva skal vi si?
-At Ayaz tok ham. -Nei.
Vi gjorde alle det.
Si det ikke er sant.
Det måtte gjøres.
Nei, ikke det. Jeg snakker om diamantene.
Diamantene?
Noen fortalte meg at du skar opp den unge araberens mage i Canada
-for å få tak i diamanter. -Hvem sa det?
-Det er ikke viktig... -Det var meg.
Jeg så blodet på teppet da du sendte meg bort.
Morder.
Forsvar deg.
Jeg reddet livet deres der nede.
Og her oppe
blir jeg den skitne tyrkeren som må forsvare meg selv?
Jeg sa ikke det.
Du hadde ikke trengt å si det.
Vi fikser dette, en gang for alle.
Du er bare rasist.
-Går du god for ham? -Åpenbart.
Jeg setter pris på det, men...
I 1922 flyktet sultan Mehmet VI fra Istanbul,
og gjorde slutt på Det osmanske riket.
Før han dro,
tok han disse steinene med seg.
Smaragder,
ikke diamanter.
Herregud.
Steinene ble stjålet da sultanen var i Italia.
De dukket opp igjen i fjor, på et museum i Antwerpen.
Skar du opp guttens mage?
Etter at han døde.
Hvordan vet du dette?
Jeg betalte ham for å smugle steinene slik.
Han visste han skulle møte noen i Moskva. Ikke at det var meg.
-Så du drepte ham? -Nei.
Han drepte seg selv.
Han fulgte ikke riktig pakkeprosedyre.
"Riktig pakkeprosedyre"?
Hvorfor?
Hvorfor gjorde du det?
Jeg sa at jeg jobbet innen shipping.
Nei, hvorfor tilsto du?
Hvorfor innrømme dette?
Fordi det er sannheten. Jeg snakker alltid sant.
-Sannheten er at det var en forbrytelse. -Ok. Alle er utslitt.
La oss trekke pusten.
Vi kastet engelskmennene ut for deres forbrytelser,
men denne kriminelle skar opp magen på en passasjer.
-Så la oss stemme. -Om hva da?
Om å kontrollere terroristen...
...til vi kan avgjøre den rette straffen.
Jeg har håndjern.
Til jobben min. Jeg jobber innen sikkerhet.
Demokrati, ikke sant?
Ja.
Så opp med hendene, alle sammen.
Komfortabelt?
Du skal få angre på dette.
Tekst: Marius Theil