‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫הגיע הזמן לנעליים חדשות.‬
‫תומכות יותר.‬
‫להסתובב כל הלילה עם התינוק הזה,‬ ‫אין מספיק תמיכה בעולם...‬
‫נראה לי שהיא שמה לו שוקו בבקבוקים.‬
‫רוצים שאטוס למוסקבה ביום חמישי.‬
‫צריך לאמן את הצוות.‬
‫יום חמישי? אתה לא רציני.‬
‫זה שיא הביוץ.‬
‫למה התקנתי לך את היישומון‬ ‫אם אתה לא משתמש בו?‬
‫אפשר לסיים?‬
‫בדקתי את היישומון,‬ ‫לכן אמרתי להם שאטוס הלילה.‬
‫אטוס ישירות אחרי העבודה.‬
‫אכין לך ארוחת בוקר כבר עכשיו,‬ ‫היא תחכה לך במקרר בבוקר.‬
‫בחיי, פשוט זכיתי.‬
‫שנינו זכינו. וכנ"ל בנוגע לתינוק...‬
‫לכן הוא ישתה רק שוקו.‬
‫לנה?‬
‫לנה, תתקשרי.‬
‫נחתנו איפה שהוא בסקוטלנד. תתקשרי.‬
‫בכל מקרה תישארי בפנים, טוב?‬
‫די, הוא מת.‬
‫שלא נאבד גם אותך.‬
‫אני לא מאמינה. הוא היה כל כך...‬
‫חולה?‬
‫צעיר.‬
‫זה מה שרציתי לומר.‬
‫נראה לך שהוא בלע משהו?‬
‫לא, הוא סתם הזה.‬
‫מה נעשה איתו? נקבור אותו?‬
‫ניקח אותו איתנו?‬
‫תלוי.‬
‫נשארים או טסים? מה התוכנית?‬
‫אנחנו מקווים שנוכל לבוא איתכם.‬
‫אני מכונאי, פרדי מתמחה באוויוניקה‬
‫וג'ון טייס וגם אלוף בניתוב.‬
‫אתם מוזמנים להצטרף. אבל לאן נטוס?‬
‫השמש תזרח בעוד 45 דקות.‬ ‫מוכרחים לטוס מערבה.‬
‫כן, מערבה.‬
‫מערב? טסים למערב?‬
‫מוכרחים לחזור לבריסל‬ ‫ולהציל את המשפחות שלנו!‬
‫הוא מטומטם.‬
‫מה הוא אמר?‬ ‫-הוא רוצה לחזור לבריסל.‬
‫הזריחה מתקרבת, אחי.‬
‫הוא חושב שאין זמן.‬
‫למי אכפת מה הוא חושב?‬
‫גם לנו יש משפחות.‬
‫מה קורה?‬ ‫-רגע.‬
‫כדאי שתעדכן אותם.‬
‫טוב...‬
‫החיילים האנגלים אימתו את מה שטרנציו אמר.‬
‫הם שמעו שאנשים מתו אפילו במקלטים.‬
‫מה?‬ ‫-רגע, מה?‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-אני לא יודע יותר!‬
‫אני יודע רק שכקברניט חובתי לשמור עליכם.‬
‫אני מוכרח להתרחק מהשמש.‬
‫אפילו לא ננסה להציל את יקירינו?‬
‫אין סיכוי. לא ראית מה קורה?‬
‫אל תשלו את עצמכם. אם לא ננסה, זה אנוכי.‬
‫לא אנוכי, נבון.‬
‫תיפטר מהרובה ואראה לך מה זה נבון!‬
‫לכולם לא קל, אבל אין זמן.‬
‫בוא איתי, מותק.‬
‫טוב.‬
‫הכול בסדר.‬
‫מה אתם צריכים מאיתנו?‬
‫אספקה רבה ככל האפשר.‬
‫ותעופו מכאן.‬
‫איפה המזון?‬
‫האחרים שברחו בטח לקחו הכול.‬
‫למה לא הלכתם איתם?‬
‫יצאנו לסריקה אחרונה כדי לא לפספס אף אחד.‬
‫כשחזרנו...‬
‫שמענו את המטוסים ממריאים.‬
‫פשוט נטשו אתכם?‬
‫היה בלגן שלם, מאות אנשים.‬
‫מתאו צריך משהו כדי לפתוח את הרצפה‬ ‫ולתקן את ציוד הקשר.‬
‫הנה.‬
‫מבער?‬
‫אתה שם, אני כאן.‬
‫אין כאן יותר.‬
‫טפלי במזוודות שם.‬
‫אין מצב, לך אתה.‬
‫למה? בגללו?‬
‫תתעלמי ממנו.‬
‫אני לא מבינה. הרי לא חוזרים לבריסל.‬
‫אי אפשר לקבור אותו כאן?‬
‫כן, אבל הערבים צריכים יותר זמן‬ ‫בשביל כל ענייני האסלאם שלהם.‬
‫טוב...‬
‫זה הכול?‬ ‫-כן.‬
‫הקברניט רוצה להתכונן לעזיבה.‬
‫אבל יש בעיה.‬ ‫-רק אחת?‬
‫האם הרוסייה רוצה להישאר.‬
‫תוכלי לשכנע אותה או לפחות לעזור?‬
‫השמש הורגת אנשים? שטויות. הם משקרים.‬
‫מי משקר?‬ ‫-לא יודעת...‬
‫הממשלה, כולם, מי שהמציא הכול!‬
‫למה שישקרו?‬
‫בכל מקרה, טיסה מפעילה לחץ על הריאות שלו.‬
‫ברור? אני לא רוצה שמצבו יחמיר.‬
‫טוב, אני מבינה.‬
‫אבל כרגע אין בררה.‬
‫מה אכפת לכן?‬ ‫-אכפת לנו ממך ומהבן שלך.‬
‫נכון.‬ ‫-אתן לא מכירות אותנו אפילו!‬
‫נכון, לא אכפת לי ממך.‬
‫זה לא אומר שאת יכולה להרוג את הבן שלך.‬
‫להרוג?‬ ‫-אם תישארי כאן, תהרגי אותו.‬
‫אשיג מכונית ואקח אותו לבית חולים, טוב?‬
‫אין בית חולים, אין שום דבר אבל...‬
‫תעזבו אותנו!‬
‫אימא!‬
‫דומיניק!‬ ‫-תחזיקי אותה.‬
‫דומיניק!‬ ‫-אימא!‬
‫תזריקי לה!‬ ‫-עכשיו!‬
‫בן, בוא הנה!‬
‫תניחו לי!‬
‫להסתובב.‬
‫פנו דרך!‬
‫אעזור לכן.‬ ‫-לא, תודה. נניח אותה כאן.‬
‫היא תתעורר?‬ ‫-כן, חמוד. שב כאן.‬
‫הנה, אימא ממש קרובה. בסדר?‬
‫חכה כאן עד שהיא תתעורר.‬
‫להדק חגורה.‬
‫תפקידנו לדאוג לנוסעים, יעקב, בסדר?‬
‫אין תפקיד יותר. לא נותר דבר, שום דבר.‬
‫"תפקידנו." כן, בטח...‬
‫כדי שהשמש תישאר מאחורינו צריך לשמור‬
‫על מהירות של 1,035 מייל בשעה‬ ‫כפול קוסינוס, כלומר קו רוחב,‬
‫כדי להישאר בחושך.‬ ‫-קוסינוס...‬
‫כלומר אם היינו בקו המשווה‬ ‫השמש תמיד הייתה משיגה אותנו.‬
‫כי העולם רחב יותר שם?‬
‫נכון.‬ ‫-טוב.‬
‫וחשבתי שאין לנו מזל...‬
‫זה הטווח שנצטרך לטוס בו,‬
‫בהנחה שנוכל לשמור על אותה‬ ‫מהירות שיוט בערך. תראה, קברניט.‬
‫נראה לך שהבינו את זה במטוסים האחרים?‬
‫אני מקווה שמישהו יפתור את זה ונשמע על כך.‬
‫בהנחה שאתם יכולים לתקן את מערכת הקשר.‬
‫אנחנו מנסים, גם האינטרנט.‬
‫שב בבקשה. אני חוזרת למקום.‬
‫את לא טייסת?‬ ‫-לא כמוך.‬
‫אבל היא עזרה בנחיתה.‬
‫כמו מקצוענית.‬
‫יש התקדמות?‬
‫נגלה בקרוב.‬
‫מתאו אמר שמערכת הקשר למטה.‬
‫לא עדיף שיעקב יעשה את זה?‬ ‫-הוא סירב.‬
‫אבל גם הוא מכונאי.‬
‫טוב.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן.‬
‫בטוח?‬
‫מה שלומה?‬
‫היא מתעוררת.‬
‫גרתי במוסקבה כשהייתי בגילך.‬
‫כבר אמרת לי.‬
‫נגיע בקרוב.‬
‫איפה דומיניק?‬
‫זה בסדר, הוא כאן.‬ ‫-ישנת.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫הוא אמר שטסים למוסקבה.‬
‫מר וולקוב לא צלול לגמרי כל הזמן.‬
‫יש לו מזל.‬
‫כן.‬
‫השגת קליטה?‬
‫טסים לקנדה, אני לא יודעת לאן בדיוק.‬
‫התוכנית היא להתרחק ככל האפשר‬ ‫באמצעות הדלק שיש.‬
‫לפני כמה שבועות היא אמרה שהיא אוהבת אותי.‬
‫שלחתי חזרה חתול עם לבבות במקום עיניים.‬
‫אל תניח לעבר שלך להגדיר את ההווה.‬
‫הכומר שלך אמר את זה?‬
‫לא.‬
‫הפסיכולוג שלי אמר את זה‬ ‫כשאמרתי שאני מתכוונת להתאבד.‬
‫מתי זה קרה?‬
‫אתמול.‬
‫הזמנתי את החופשה הזו‬ ‫לפני כמה חודשים עם החבר שלי הנרי.‬
‫החופשה שהייתה אמורה להיות.‬
‫אחרי שהוא מת החלטתי פשוט‬ ‫לצאת לחופשה לבד ולהתאבד.‬
‫כן. מה הטעם, נכון?‬
‫בדיוק מה שחשבתי כשהגעתי לנמל התעופה.‬
‫"מה הטעם?"‬
‫אבל עכשיו אני צריכה לדאוג שהילד לא יינטש.‬
‫זה מעניק לי סיבה לחיות, בינתיים.‬
‫אולי תרגיש ככה אם תתקן את הקשר.‬
‫ואלה שעדיין בחיים יעריכו את זה מאוד.‬
‫יש כאן רק פחמימות.‬
‫זה השוקולד שמר וולקוב הכי אוהב.‬
‫חיטטתם במזוודות שלנו?‬
‫הקברניט אמר לנו.‬
‫לא נתנו לכם רשות לזה.‬
‫הוא רצה שנספור מלאי.‬
‫בכל זאת צריך לשאול...‬ ‫-תחזרי למקום!‬
‫מי אתה שתדבר אליי ככה?‬
‫מי שהציל את חייך, גברת.‬
‫בסדר, קחי.‬
‫יש מספיק.‬
‫אתה צריך להודות לגברת הצעירה‬ ‫על שהצילה את חייך.‬
‫לא ייאמן.‬
‫מה הנזק?‬ ‫-לא יודעים בוודאות.‬
‫המערכת הזו שונה משלנו.‬ ‫קשה לי לפענח אותה. מה דעתך?‬
‫חברה בלגית, צוות דובר צרפתית,‬ ‫והוא חושב שכולנו מדברים אנגלית.‬
‫אלוהים.‬
‫סליחה?‬
‫גם אם היינו יורים בזה מיליון פעם‬ ‫המצב היה טוב יותר.‬
‫לא טוב.‬
‫אפשר לחבר את כבל הרשת כדי לראות‬ ‫אם זה פועל. נראה לי שהמערכת נשרפה.‬
‫אתה מבין במחשבים?‬ ‫-לא ממש.‬
‫הייתי טכנאי רשת במכללה.‬
‫אבל כאן זה אולי הנתב, אולי הלוויין.‬ ‫לא יודע.‬
‫גם אם תצליח לתקן, האינטרנט יהיה מושבת, לא?‬
‫קראתי על זה כתבה פעם.‬
‫מתברר ששרתים יכולים‬ ‫להמשיך להתקיים בעצמם די הרבה זמן.‬
‫היי.‬
‫נחכה ונראה, לא?‬
‫נחכה ונראה.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫את מזכירה לי מישהי.‬ ‫-מי?‬
‫את אשתי לעתיד.‬
‫בטח התכוונת לאימא שלך.‬
‫את מתוחכמת, קלאסית.‬ ‫את בטח יודעת מה את רוצה.‬
‫בואי נלך לשירותים ונשכח מכל זה.‬
‫גם ככה סוף העולם מתקרב, למה שלא נבלה קצת?‬
‫אתה מצחיק.‬ ‫-ואת יפה, אז השתווינו.‬
‫תיהנה מהמשקה.‬
‫זה פועל!‬
‫לא פועל בכלל.‬
‫מה קורה?‬
‫נראה לי שהאינטרנט פועל.‬
‫אין הודעות כבר שעה.‬
‫השמש כבר זרחה בבלגיה?‬
‫נראה לי.‬
‫"אימא יקרה, אני לא מצליח להירדם יותר.‬
‫ג'וסטין ואני לא אמרנו לך מספיק‬ ‫כמה אנחנו שמחים שיש לנו אימא...‬
‫כמוך.‬
‫תמיד נהיה איתך, בלבך, ואלי."‬
‫מדענים אומרים שיש בעיה בקוטביות השמש.‬
‫סליחה?‬
‫משהו כזה.‬ ‫-אתה יכול לקרוא שוב?‬
‫כן, רגע.‬
‫"פיזיקאי שמש מאוקספורד משערים‬
‫שהאירוע עשוי להיות קשור‬ ‫לאירוע קוטביות השמש האחרון."‬
‫היפוך קוטביות, מעניין.‬
‫רגע, זה המקצוע שלך?‬ ‫-לא.‬
‫אני מדען אקלים באיחוד האירופי,‬ ‫יש קצת חפיפה.‬
‫אז תוכל להסביר לנו את הכתבה?‬
‫בכל 11 שנים השדה המגנטי של השמש מתהפך.‬
‫איש לא יודע למה, אבל בדרך כלל זה זניח.‬
‫לא בטוחה שהייתי אומרת "זניח".‬ ‫-רגע.‬
‫שוב, זה לא ממש התחום שלי אבל...‬
‫במחזורים האחרונים ההיפוך היה חלש יותר.‬
‫לאיש לא היה הסבר.‬
‫אולי הוא נעשה חזק יותר בכיוון השני...‬
‫זה יסביר את מה שקורה?‬
‫כן, אולי. אם כן,‬ ‫זה יכול להוביל לאירוע גאמה חמור.‬
‫הורסט, אני לא מבינה.‬
‫כמו מיליארד פצצות ניוטרון‬ ‫שמתפוצצות בכל שנייה.‬
‫ומתי זה ייפסק?‬
‫אני לא יודע יותר ממך.‬
‫רגע, אבל נשמע‬ ‫שהמדענים מצליחים לפתור את זה.‬
‫לא?‬
‫מתי הכתבה פורסמה?‬
‫לפני...‬
‫שעה בערך.‬
‫אם אור השמש אכן הורג, וכך אנחנו סבורים,‬
‫אני חושב שהמדענים וגם מחבר הכתבה‬
‫מתו כאשר השמש זרחה באנגליה.‬
‫כלומר עכשיו הם... כבר?‬
‫קרוב לוודאי מתים.‬
‫כן, נראה...‬
‫די ברור מה קורה.‬
‫אלוהים תמיד השתמש באש כדי לדבר איתנו.‬
‫הסנה הבוער.‬
‫להב המזבח.‬
‫עמוד האש בספר שמות.‬
‫אלה סתם סיפורי אגדה.‬ ‫-סיפורי אגדה?‬
‫הרגע אמרת שהמדענים הטובים בעולם לא הצליחו‬
‫להסביר למה זה קורה לנו. ועכשיו?‬
‫אבל זה...‬ ‫-לא, בלי "אבל".‬
‫רק אי הוודאות שלך...‬
‫מול הוודאות שלי.‬
‫זה ודאי אומר משהו.‬
‫נכון?‬
‫אני צריך מים.‬
‫הורסט!‬ ‫-עזוב אותו.‬
‫אפשר לדבר רגע?‬ ‫-בטח.‬
‫בפרטיות.‬
‫טוב.‬
‫מה קורה?‬
‫שעת התפילה של המוסלמים נקבעת בהתאם לשמש.‬
‫טוב, זה לא יהיה פשוט בחשכה.‬
‫בדיוק. בדקתי את שעת הזריחה‬ ‫מהמקום שהמראנו ממנו.‬
‫כשחיפשתי את שם הבסיס, הכתבה הזו הופיעה.‬
‫- שלישיית קאבול הועברו לקינלוס‬ ‫לשם עמידה לדין -‬
‫הם היו באפגניסטן.‬
‫הם פרצו לבית של מתרגם,‬ ‫הרגו אותו, אנסו את אשתו‬
‫ואז שרפו את הבית.‬
‫רגע.‬
‫אני זוכרת את הסיפור. הייתי שם.‬
‫והם עשו את זה בעבר.‬
‫פושעי מלחמה.‬
‫מה נעשה?‬ ‫-לא יודע, אבל...‬
‫נראה לכם שנצבור נקודות על הטיסה?‬
‫אולי.‬
‫אסור שהם יהיו בקרבת המשפחות.‬
‫אז מה, נשליך אותם?‬
‫לא יודע, אבל צריך למצוא פתרון.‬
‫זה מוות בטוח.‬
‫זה מגיע להם.‬
‫אונס ורצח, סילבי.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫על מה אתם מתלחשים?‬
‫בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫אתה מרוקני?‬ ‫-כן.‬
‫מאין בדיוק?‬ ‫-טנג'יר.‬
‫של מי זה?‬
‫אתה מחטט לי בתיקים?‬
‫ג'ון והקברניט אמרו מפורשות.‬
‫כל מזון ומשקה מתווספים למאגר.‬
‫הוא לא לשתייה, זה עניין עסקי.‬
‫נראה לי כמו בקבוק שמפניה.‬ ‫-תתרחקי.‬
‫זה אבטיפוס, אני משיקה מותג.‬
‫זה מה שאנחנו רוצים?‬ ‫-לא!‬
‫לקרוע את עצמנו מבפנים?‬ ‫-לא!‬
‫עוד ירייה.‬
‫כולם יכולים לשתות.‬
‫תראי אותו!‬ ‫-די.‬
‫הם יורים. צריך לברוח!‬
‫לא, מר וולקוב, לא!‬
‫מר וולקוב, לא!‬
‫תתרחק!‬ ‫-בבקשה אל... לא!‬
‫מר וולקוב! לא!‬
‫מר וולקוב!‬
‫מר וולקוב, אתה שומע אותי?‬
‫אל תעצום עיניים, מר וולקוב.‬
‫אתה שומע אותי?‬
‫קחי אותי הביתה.‬
‫מר וולקוב?‬
‫הרגת אותו!‬
‫מה?‬
‫היא אמרה שהרגת אותו, שמוק!‬
‫הוא עמד להרוג את כולנו!‬
‫אי אפשר לפתוח את הדלתות באוויר.‬
‫לא מכשירים אתכם לזה?‬ ‫-לא שמעת על לחץ אוויר?‬
‫הוא היה אדם מבוגר, לא היית צריך...‬
‫מה קורה, פרדי?‬ ‫-טעות.‬
‫טעות?‬ ‫-תאונה.‬
‫לא הורגים אנשים סתם כך!‬
‫היי, תירגע!‬
‫די, תירגע.‬
‫אני רק אוציא אותו, בסדר?‬
‫רואה את הילד?‬
‫הוא מת מפחד.‬
‫אני רק אוציא אותו, בסדר?‬
‫טוב.‬
‫יופי.‬
‫עזרה בבקשה.‬
‫מה קורה?‬
‫וולקוב ניסה לפתוח את הדלת‬ ‫והוא ניסה לעצור בעדו.‬
‫הוא היה יכול להרוג...‬
‫די! תניח את האקדח.‬ ‫-תן לי אותו, פרדי.‬
‫לא תפגע באיש. זה לא מתאים לך.‬
‫תקשיב לי. הכול בסדר.‬
‫הוא פשוט התבלבל.‬
‫תקשיבי, את הנעשה אין להשיב, טוב?‬
‫יש עוד כמה שעות עד שננחת.‬
‫אני מציע שכולם ינסו לישון קצת.‬
‫אבל לאן טסים?‬
‫לאדסון, אלברטה. זה בקנדה.‬
‫עיירה קטנה, אבל נוכל לקחת מזון ואספקה.‬
‫ולמצוא מכשיר קשר חדש. זה הרוס.‬
‫וגם מכשיר קשר חדש, מתברר.‬
‫כבר שעתיים לא עדכנו שום אתר בלגי.‬
‫זה כך בכל מקום.‬
‫אנחנו טסים כבר זמן רב. נסו לנוח קצת.‬
‫טוב?‬
‫אודיע לכם כשנתקרב.‬
‫הוא איש טוב, קברניט.‬
‫תאמין לי, פרדי מרגיש נורא כרגע.‬
‫אני מבין. הוא ניסה להגן על הנוסעים.‬
‫היי.‬
‫לורה קצת בהלם,‬ ‫היא ביקשה שאחליף לך את התחבושת.‬
‫אני יכול לבד.‬
‫אל תדבר שטויות.‬
‫תושיט יד.‬
‫אני מוכרחה לספר לך משהו‬ ‫אבל אסור לך להגיב, בסדר?‬
‫השלושה האלה... לא ננטשו בטעות.‬
‫הם היו בבסיס כדי לעמוד לדין על רצח.‬
‫יודעת מה אומרים...‬
‫כשמדברים לידך בשפה זרה,‬
‫לרוב מדברים עליך.‬
‫סליחה, אני פשוט לא יודעת‬ ‫מה המונח הרפואי באנגלית.‬
‫סתם, יקירה.‬
‫אני צוחק.‬
‫הוא טייס.‬
‫השאר פקידים.‬
‫מוכרחים להוריד אותם מהמטוס.‬
‫מתי זה קרה? איפה?‬ ‫-אפגניסטן.‬
‫אפגניסטן?‬
‫כן, שירתי שם.‬
‫ראיתי הרבה פציעות.‬
‫מתי היית שם?‬
‫בשנת 16', 17'.‬
‫בתקופת השירות השנייה שלי.‬
‫כן?‬
‫ו... מה נעשה?‬
‫יש לי תוכנית, אבל אזדקק לעזרתך.‬
‫בסדר?‬
‫אני מקווה.‬
‫כולם להדק חגורות.‬
‫עומדים לנחות.‬
‫כולם להדק חגורות.‬
‫חגורה.‬
‫אינס, עומדים לנחות. בבקשה.‬
‫הכול נראה שלו מכאן.‬
‫שום דבר שם לא שלו.‬
‫יודעת מה לא יוצא לי מהראש?‬
‫לראשונים שראו את השמש זורחת‬
‫זה קרה מהר, בהפתעה.‬
‫אבל האנשים בבית...‬
‫אלה שידעו למה לצפות?‬
‫אני לא מסוגלת לדמיין...‬
‫חגורה.‬
‫הם פשוט צנחו במקום.‬
‫הקשיבו!‬
‫יש שעתיים עד לזריחה ואין זמן לבזבז.‬
‫בהנחה שכלי הרכב האלה עדיין פועלים,‬ ‫נתפצל ונחפש אספקה.‬
‫חשבתי...‬
‫אולי אתם תוכלו למצוא לנו מכשיר קשר.‬ ‫לא משנה, תא"ג, תג"מ.‬
‫אפילו מכשיר קשר ימי.‬ ‫-למה אנחנו?‬
‫השלטים באנגלית.‬
‫רעיון טוב.‬
‫הוא צריך לבוא איתנו.‬
‫הם רוצים שתבוא איתם.‬
‫יעקב לא מדבר אנגלית.‬
‫אבל הוא יודע מה צריך.‬
‫טוב, אני אלך.‬
‫וגם היא.‬
‫אני?‬
‫את מדברת צרפתית ואנגלית, תוכלי לתרגם.‬
‫נראה לי...‬ ‫-אוכל לתרגם טוב יותר.‬
‫לא.‬
‫כן, הכי טוב שהדיילת תבוא.‬
‫בסדר?‬
‫טוב.‬
‫תהיו זהירים.‬
‫כולכם.‬
‫אתה נוסע בצד הלא נכון, טמבל.‬
‫נראה לי שזה לא משנה.‬
‫אלוהים.‬
‫אל תביטי, יקירה.‬
‫שימו לב.‬
‫נסביר לעומק בהמשך, אבל...‬
‫החיילים האלה אינם מה שטענו.‬
‫הם רוצחים ואנסים.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-מה?‬
‫מי אמר?‬ ‫-אולי תסביר?‬
‫הם עומדים לדין.‬
‫טוב, עמדו לדין.‬
‫אתה?‬
‫מי שחטף ממני רובה? זה המקור שלך?‬
‫זה נכון.‬
‫אמרתי שאין זמן להסברים.‬
‫יעקב ינסה להיפטר מהם,‬ ‫אבל צריך להתכונן להמראה‬
‫ברגע שהוא וגבריאל יחזרו.‬
‫קדימה, דלק ומזון. הפרד ומשול.‬
‫טוב?‬
‫צריך לקבור את נביל.‬
‫טוב, אבל מהר.‬
‫יעקב מתכנן שתהיה לנו חצי שעה, אולי פחות.‬
‫קדימה.‬
‫רק סוכר בכל מקום. אין זמן לחפש מרכול?‬
‫נשארו 12 דקות, אי אפשר להסתכן.‬
‫טוב. גם הבננות.‬
‫אולי לא נראה בננות יותר בחיים.‬
‫עזרתי בהכנת גופת אבי.‬
‫הייתי בן 21.‬
‫הוא נורה בגב.‬
‫מעולם לא הזיל דמעה.‬
‫גם אתה היית קשוח.‬
‫אלוהים!‬
‫הפה שלו.‬
‫כאילו בישלו אותו במיקרוגל.‬
‫במובן מסוים זה בדיוק מה שקרה.‬
‫עוסמאן!‬
‫אתה יכול למצוא עוד שמיכה?‬ ‫-בטח.‬
‫סלון ציפורניים, בנק ופיצרייה.‬
‫נראה שלא יהיו כאן הרבה מכשירי קשר.‬
‫זו הכתובת שיעקב נתן לי.‬
‫תשאלי את הפולני מה הבעיה.‬
‫איפה חנות האלקטרוניקה?‬
‫רחוב לינדן 5100.‬
‫זו לא הכתובת שנתת לי.‬
‫לינדן 5100, זו הכתובת שמצאתי באינטרנט.‬
‫מה הוא אמר?‬
‫טעיתי בכתובת, סליחה.‬
‫לא אשמתך, יקירה.‬ ‫-אז מי אשם?‬
‫לעזאזל.‬
‫אתה בטוח בזה? הבריטים האלה פושעים?‬
‫איאז מצא כתבה ברשת.‬
‫הם היו בבסיס לקראת העברה למשפט.‬
‫להיפטר ממישהו?‬
‫מסוכן. מניין לך שלא נהיה במקומם מחר?‬
‫אתה צוחק?‬ ‫-אני רק אומר...‬
‫ואני אומר שתלך לקרוא‬ ‫לאלה שהלכו לקבור. צריך לזוז.‬
‫טוב הרבה יותר.‬
‫יופי של ציוד.‬
‫רוצה לצאת לדוג, אידיוט?‬
‫אולי מתי שהוא.‬
‫אין כמו אמריקה.‬
‫אנחנו בקנדה, דפוק.‬
‫נראה שאזלו להם מכשירי הקשר.‬
‫תבקשי מהם לבדוק במחסן.‬
‫יעקב חושב שאולי יש מאחור.‬
‫טוב, בסדר.‬ ‫-נבדוק.‬
‫רגע, מה אתה עושה?‬
‫צריך לברוח.‬ ‫-לא. מה קורה?‬
‫אין זמן להסביר.‬ ‫-יעקב, עצור!‬
‫אתה מפחיד אותי.‬
‫הם רוצחים, תאמיני לי. מהר, גבריאל!‬
‫גבריאל!‬
‫קדימה.‬
‫לעזאזל!‬ ‫-קדימה!‬
‫עצרו!‬
‫לא!‬
‫זארה?‬
‫מר וולקוב אמר משהו ברוסית לפני שמת.‬
‫מה?‬
‫"קחי אותי הביתה."‬
‫מישהו מגיע!‬
‫אם אלה לא יעקב וגבריאל, סגור את הדלת.‬
‫טוב.‬
‫הם מגיעים?‬
‫מישהו מגיע.‬
‫הם מאחוריי!‬
‫איפה גבריאל?‬
‫לא יצאה מזה.‬
‫קדימה!‬
‫מכשיר הקשר?‬ ‫-יש.‬
‫אבל גבריאל נשארה שם.‬
‫מה?‬
‫וזו אשמתי.‬
‫הם יורים עלינו!‬
‫הם יורים עלינו.‬
‫אי אפשר לעזוב בלי גבי!‬ ‫-לא, אין בררה.‬
‫אמרת שצריך לדאוג לנוסעים.‬
‫מניאקים!‬ ‫-זין!‬
‫עצרו.‬
‫וי-1.‬
‫סיבוב.‬
‫עצרו.‬
‫עצרו!‬
‫תרגום כתוביות: אלון פיינר‬