EN NETFLIX-SERIE
Han sover endelig.
Jeg måtte bare lese ti bøker.
-Du får ikke alt i de bagene. -To bagger er grensen.
-Jeg må veie dem også. -Kanskje det er et tegn.
Kjære…
Det er en fantastisk reise.
-Det går aldri nedi. Det er galskap. -Teknisk sett er det en manisk fase.
Kan du gå?
Har du sett deg selv?
-Tretten måneder siden forrige episode. -Hva om du bryter sammen?
Det vil ikke skje.
Den nye behandlingen virker. Det vet du. Og det vet jeg.
Gjør du det?
Jeg prøver bare å beskytte deg.
Så rart. Hver gang jeg gjør noe for karrieren min, er det en manisk fase.
Underlig.
Ikke glem tablettene dine.
Fortsatt ingenting?
Nei. Det er som om russerne har kuttet kontakten med alle.
Mottatt.
Hva er planen hvis russerne er ved frøhvelvet?
Da sier jeg at det er nok til alle. Nok til å dele.
Lykke til. Hold oss oppdatert.
Greit.
Hva om russerne ikke er enige i at det er nok til å dele?
Boltene er standard.
Når vi fjerner dem, vil nok setene gli ut.
Hvor mange frø får plass her?
Hvis vi fyller opp?
Mange. Kanskje millioner.
Jeg tror ikke vi trenger så mange.
Det med sola vil stoppe. Alt blir normalt igjen.
Nei. Selv om solen blir normal, blir ingenting som før.
Hvis vi finner de riktige frøene, da.
Thea, hva er favorittgrønnsaken din?
Jeg vil si grillet romanosalat. Noe enkelt.
Aubergine med hvitløk.
Kålrot.
Som bestemor pleide å lage dem, med brødsmuler.
-Ayaz? -Ayaz, kan du komme hit?
Hva sier du, Ayaz?
Pommes frites.
Hva er det?
Hva foreslår du hvis russerne kommer dit først?
Hvorfor spør du meg?
Med all respekt, tror jeg du er mer komfortabel med konflikter.
-Ikke ta det ille opp. -Nei da.
Først må vi prøve å overbevise dem om at det er nok til alle.
Han ville bedt dem dele.
Hva om de ikke vil? Hva om russerne ikke hører på fornuft?
Så lenge det er færre enn 17 av dem, bør det gå bra.
Sytten? -Det er underlig spesifikt.
-Nei… -Det er 17 runder i dette magasinet.
-Hvor fikk du den fra? -Bunkeren.
Ta den bort, er du snill.
-Jeg har en dårlig følelse. -Det er ikke noe å gjøre nå.
Jeg kan spy. Stress får meg til å spy.
Trekk pusten dypt og kontakt Ines.
-Si at vi lander om 30 minutter. -Det gjør jeg når vi vet om vi kan lande.
Kom igjen. Snakk med henne.
Hva er poenget?
Jeg tenkte at å snakke med Ines får deg til å glemme alt annet.
Er dere skolegutter?
Ines, dette er Markus.
Hører du oss?
Ines, hører du oss?
Hvor kan hun være?
Jeg ante det ikke. Ingen forteller meg noe!
Men?
Jeg sier ikke at Sylvie gjorde det, jeg svarer på spørsmål.
Det hun sier, er løgn.
Hvordan vet vi at videoen viser sannheten?
Stoler du ikke på øynene dine?
Jeg sier bare at uten lyd mangler det nyanser.
-Det mangler kontekst. -Nyanse?
-Majoren brenner i hjel i sakte film. -Det er sannheten, Horst.
Ingen av oss visste hva som skjedde med Terenzio.
-Er det hele sannheten? -Ja.
-Terenzio ville ha forlatt de andre. -De kom ikke!
Jeg visste det ikke da.
Han var vel egoistisk.
Han gjorde feil. Han syndet.
Men vi alle synder.
Og Sylvie…
Sylvie, hva?
Sylvie hva, Rik?
Hvordan, Ines?
Hvis Sylvie gjorde som det ser ut på videoen, fortjente Terenzio det.
Hva sa du?
Sylvie skulle uansett ikke gjort det.
Ingen fortjener å bli drept.
Du drepte en offiser, Sylvie.
Som tidligere militær vet du at det blir konsekvenser.
Jeg var militær, så jeg vet at jeg har rettigheter.
Jeg vet også at du ikke aner hva du gjør.
Tror du det er tilfeldig at det bare er svake flått her?
Vi sendte bort alle dine allierte.
I hvert fall de som var en bekymring.
Jeg vet nøyaktig hva jeg gjør.
Tipper du til min side?
Sist jeg gjorde en sjekk, var det over Island.
Jeg så bare Armageddon under. Jeg håper du har bedre hell.
Vil du ha meg til å spy?
Da gjør vi det.
Ingen russere.
Alt klart.
-Og hvordan er magen nå? -På bedringens vei.
-To netter til å laste? -Eller mindre.
Dagene er kortere i nord. Vi får mer tid til å laste.
-Og om russerne kommer? -Det er øyas eneste rullebane.
Jeg vinklet oss så ingen andre kan lande.
Kaptein Mathieu Douek, antikommunistisk opprører.
-Veldig imponerende. -Det samme er denne oppvisningen.
Det minner om da jeg pleide å fly nær polene.
-Noe spesielt der borte? -Noen vedlikeholdsarbeidere.
Bare noen få døde. Husker dere da det ikke var rutine?
Det er avskyelig selv fra deg. Hvem er du til å dømme?
Det er Gud som dømmer!
-Gi deg. -"Du skal ikke drepe."
-Det burde du vite. -Nok.
"Du skal ikke vitne falskt mot din neste" er også et bud.
-Sylvie. -Der er du.
-Hvorfor er dere alle her? -For å kunne prate alene.
-Det eneste stedet å gjemme seg. -Vi støtter deg uansett.
-Det er sant. -Ja, 100 prosent.
Hundre prosent.
-Jeg er lei for det. Drap er en synd. -Rik!
Det spiller ingen rolle hva som skjedde. Hva gjør vi nå?
-Spørsmålet er hva de vil gjøre. -Soldatene?
Noen av dem er djevelen.
Har du sett hvordan Heremans ser på deg? Pervo!
Hvis de er ute etter noen, er det meg.
Stakkars folk.
De må ha gått ned om natten og prøvd å komme ut om dagen.
-De ville begynt å brenne før de kom opp. -Tenk deg at huden koker mens du går opp.
-Det er naturlig å løpe ut. -Vi bør begrave dem.
Det er ikke tid.
Vi gjør det i morgen kveld.
-Vi tilhører Gud. Til ham skal vi tilbake. -Solen kommer opp, Osman.
Hvil i fred.
Fly 21-klubbhuset.
Soldatene har ikke rett til å straffe passasjerer, inkludert Sylvie.
Det er visst ikke slik de ser det.
Men jeg tror jeg kan overbevise dem om å vente til de andre kommer tilbake
før de bestemmer straffen.
"Straffen"? Vi burde takke henne. Hun reddet oss.
Det ville vært bra.
Men det er en forhandling.
Jeg må nok gi dem noe for å få det vi vil ha.
Og det betyr?
Jeg foreslår at i bytte blir dere her til de andre er tilbake.
-Så vi er fanger? -Nei, da.
-De burde være innelåst. -Det er for å beskytte dere!
-Beskytte oss? Det var det nazistene sa. -Hei!
Vær så snill.
Jeg ber dere, hver og en av dere…
behold roen, hvil dere.
-Det er over når de andre kommer tilbake. -For oss. Hva med Sylvie?
For en soldat er verden delt mellom fiender og allierte.
Vi kan være allierte!
Ja, jeg er helt enig!
Vi må bare få dem til å se på Sylvie som en alliert igjen.
Og det er mitt oppdrag nå.
La meg sette i gang.
Vi ses snart.
Frøene må være der inne.
-Faen! -Prøv den.
-Den er låst! -Hva?
Låst.
-Vet du hva du gjør? -Kan være en standardkode.
Har du vært innbruddstyv?
Vi trenger et nøkkelkort.
De to må ha et. Vi må vente til det blir mørkt.
Hva gjør vi nå?
Venter til solnedgang.
-Vi skulle ha blitt i bunkeren. -Selv med Riks snorking.
La oss sove litt.
Jeg tror jeg må kaste opp.
Hvordan reagerte de på å bli innelåst?
Ble de sinte?
Tvert imot. De setter pris på det.
Så de er redde for oss?
Nei, jeg mente at de var takknemlige.
De er takknemlige for at dere godtok å utsette rettssaken.
Hvordan ble en som har så tungt for å snakke ambassadør?
Pass munnen din.
Jeg har doktorgrad i krig og konflikt fra Pembroke College.
-Det var en spøk. Slapp av! -Det er i Oxford!
Jeg prøvde bare å si at denne planen er ok for passasjerene,
og jeg håper at du og de andre soldatene er enige.
-Han vil bare være populær. -Han er diplomat. Hva venter du?
Jeg tror han gjør sitt beste. Han er en bra mann.
-Vi burde dra, rømme. -Rømme og dra hvor?
Bunkeren er vår eneste redning.
Gerardo har rett. Vi burde hvile.
Mest av alt må vi være klare hvis de nekter å godta forslaget.
Sylvie…
Sylvie gjorde noe galt.
Men det betyr ikke at vi også bør gjøre noe galt.
Jeg har ikke tenkt å gjøre noe galt.
Nå som Thea er borte, og obersten er død…
bør vi gjøre i hvert fall én ting mens de er borte.
En rettssak?
Nei.
Noe jeg har villet gjøre siden vi kom hit.
Og hva er det?
Ha det gøy!
-Skål, ambassadør. -Skål.
-Jeg hører denne musikken i søvne. -I marerittene, mener du.
De samme tre jævla skivene, om og om igjen.
Når du var ute en kveld hjemme, visste du aldri hvordan det ville ende.
Det savner jeg.
Det uventede.
Skal du legge deg alt? Du er så irriterende. Kom igjen.
Hvor skal han?
Vil du ha noe uventet?
Døren. Det er noen her!
-Horst, Rik, kom. -Vi har ikke gjort noe.
Du er ikke i trøbbel. Ingen er i trøbbel.
-Vi vil bare vise dere noe. -Hva?
Vitenskaps-greier.
Kom igjen.
Vent litt.
Ikke bry deg om det. Alle venter.
Kan jeg hjelpe deg?
Faen!
Rolig!
Er du tysk? Er dere tyske?
Han er det.
Belgisk.
Fransk.
Marokkansk.
Polsk.
Og tyrkisk.
Og du?
-Hva da? -Du er vel fransk?
Ut av hodet mitt. Dere har ingen rett.
-Dere kan ikke mene det. -Vil du bokse uten?
Hvorfor skal vi bokse?
Rik må slåss mot noen i sin vektklasse!
Som Ines!
De kan ikke tvinge oss til å slå hardt.
Jeg heter Ayaz.
Og du?
Utvalgt.
-Utvalgt? -Utvalgt.
Jeg er utvalgt. Det er derfor jeg lever. Gå tilbake!
Forsiktig med pistolen.
-Er dere alene? -Ja.
Vi er…
…også utvalgte.
Det stemmer.
De er mange. Hvorfor trengte de Horst og Rik?
Kanskje noe vitenskapelig, et eksperiment?
Midt på natten?
Nei, det er dagtid.
Du vet hva jeg mener.
Det er noe som ikke stemmer. Jeg kan føle det.
-Vil du bli lei deg for å miste Rik? -Jeg driter i Rik.
Du har knullet Horst?
Vask munnen din med såpe.
Ja. Du liker ham.
Det burde du.
-Ja. -Hun har rett. Han er søt.
Ikke sant?
Noe vitenskapelig…
Det er mulig.
Kom igjen, Rik!
Slå ham hardt, ellers knuller vi damene deres!
Ok?
Hold ham. Ikke la ham bevege hodet.
-Han gjorde ingenting. -Nei!
Du kan ikke slå en som blir holdt.
Nei, han skal se på en ekte kamp.
Hva i helvete skjer her?
Hva er det du gjør? Vi trenger Horst til å dyrke frøene!
Går det bra, Horst?
De to likene der oppe, er de kollegene dine?
Ansgar jobber… Ansgar jobbet her på heltid.
Den andre fyren var en forsker. Jeg husker ikke navnet hans.
-Hvordan overlevde dere gassen? -Gassen?
Ja. Kjemikalet. Det var derfor de døde da de gikk opp.
Det er ingen gift.
Det er solen.
Det er sant. Det er solen.
-Solen, hva? -Det er sant.
Pisspreik.
Solen dreper alle.
-Det høres ut som galskap… -Jeg er ikke gal!
Bare vann kan være flytende, fast eller i gassform.
Det sa forskeren. Hva het han?
Hva er navnet ditt?
Gia. Jeg er arkivar for Verdens matvareprogram.
Hyggelig å møte deg, Gia.
Hvor lenge har du vært her?
De to døde på min tredje dag, tror jeg.
Det er fem uker siden.
Du har vært her i fem uker, uten kontakt med noen eller nyheter?
Det er ingen telefoner her. Selv før giften.
Det er ingen gift. Det er solen.
Hva har du drevet med hele tiden, Gia?
Jeg har unngått giften og sortert frøene.
Jeg håper å se datteren min igjen.
Er frøene der inne?
Kan vi gå inn dit, Gia?
Jeg sa jo at jeg er arkivar. Jeg organiserer alt.
Kom igjen.
Hva i helvete?
Demp deg. Hun har gått fra forstanden.
Hva i helvete skjer?
Jeg vet ikke noe om frø. Jeg spiser dem. Jeg holder kreftene oppe mot gassen.
-Det er ingen giftgass. -Jeg hørte deg.
Og ham. Og ham. Jeg vet hva jeg så.
Da jeg gikk til døra, så jeg Ansgar og Benjamin… Benjamin!
Jeg visste at jeg ville huske navnet hans!
-Horst! -Hva faen er det som skjer?
Hva skjedde?
-Vi hadde en avtale! -Gå og legg deg.
Ta henne.
Vær så snill!
-Sylvie! -Slipp meg!
Jeg skal sette den…
…der borte.
Der.
Jeg fant denne på gulvet.
Gia Snow.
Det er antipsykotisk.
-En av mine ansatte… -Gia er psykotisk?
Eller bipolar. Uansett er den tom.
Hun har vært her så lenge.
-Stakkars henne. -Ja. Det er ikke hennes feil.
Ta med Markus til flyet. Han kan fortelle Ines at vi kommer tidligere.
-Med færre frø? -Vi jobber dobbelt så fort.
Hun må ha medisiner. Forhåpentligvis finner vi det hun trenger i Bulgaria.
Vi har et problem. Vi får ikke ta med frøene eller henne.
Du visste du ville huske navnet hans!
Kan noe i denne nye verdenen være lett for en gangs skyld?
Hva gjør han her?
Rik er kul.
Jeg måtte låse inn Sylvie. Hun angrep Wilson og Kaplan.
-Låste henne inne hvor? -Arresten.
Det er der hun hører til uansett.
Jeg visste at de pønsket på noe.
-Dritten slo meg. -Hvem?
Felipe.
Det spiller ingen rolle uansett.
Det gjør det når jeg dreper ham.
Ikke si det!
Beklager.
Jeg tuller ikke.
Jeg har kjent så mange menn som sloss.
Brødrene mine, faren min, onklene mine. Stadig vekk.
-Du er ikke sånn. -Du har kjent meg i to måneder?
Det var et kompliment, Horst.
Kan du slutte med det?
Lite problem, sir.
Tomé og jeg var oppe, og vi hørte Markus rope på radioen.
Om hva?
De kommer kanskje tidligere. De fant en galning eller noe.
-Tilbake tidlig? -Men det er ikke problemet.
Markus spurte om hvor Ines var.
Sa hun skulle hatt radiovakt om natten.
Hva sa dere?
Tomé sa at Ines er arrestert.
-Hva? -Jeg sa det ikke var sant.
Så avsluttet jeg sendingen.
Begge to…
er idioter!
Si til Tomé at jeg vil ta en prat når han har et øyeblikk.
Kan ikke la dem komme tilbake og tro at vi har gjort noe galt.
Hvis de tror at noe er galt, kommer de kanskje ikke tilbake.
La meg ta meg av det.
Ok.
Skal jeg bli med?
Heremans?
Kan du gi Rik nøklene til rommene?
Hva?
-Jeg trenger dem til Ines. -Finn Johansen. Ta hans sett.
Jeg skal be Rik sjekke om de andre passasjerene vil ha mat eller vann.
Kan du det?
Du ville virkelig hjulpet dem… og oss.
Selvsagt.
-Hva handlet det om? -Ingenting galt med en alliert.
Rik?
Ja. Jeg tenkte du var sulten.
Her.
-De lot deg gjøre det? -Ja.
Jeg tror de ser på meg som en mellommann.
Jeg er passasjer, men jeg har også erfaring innen sikkerhet.
Har du nøklene?
Lås opp døren for meg.
Den er ulåst.
-I kveld, når alle sover. -Hvorfor?
-Rik, de kommer til å torturere meg. -Nei.
Jeg tåler det, men jeg vet ikke hva de gjør med de andre.
-De sa at de ikke vil skade noen. -Og det vil ikke jeg heller.
-Jeg må finne en pistol. -Hva er det du sier?
Jeg holder dem unna til de andre kommer.
Ved å sikte på dem?
Ikke vold. Bare for å bevare freden.
Sylvie!
De trenger bare å avreagere litt.
-Rik. -Og snart får vi frøene til å vokse.
-Og vi vil samarbeide igjen… -Rik!
Sammen for å overleve.
-Sammen for å overleve? -Stemmer.
Så Horsts ansikt, det var for vår overlevelse?
Tenk på de andre.
Ines.
-Hvorfor det? -Angår deg ikke.
Ikke la ham ta henne.
Du kan ikke ta henne.
Ro deg ned, Klitschko.
-Hva sa han? -Ines var arrestert.
-På hvilket språk? -Hva mener du med "på hvilket språk"?
-Hvilket språk snakket Tomé? -Å, engelsk.
Engelsk?
-Ines? -Tomé snakker elendig engelsk.
Han var tydelig.
Ines?
-Hva trenger du henne til? -Hjelp med radioen.
Jeg sverger på min mors liv.
Moren din er sikkert død.
På livet mitt, da.
Radioen. Det er alt. Kom igjen, Markus venter.
Ines? Noen?
-Markus? -Ines!
-Hvordan går det? -Hvordan går det der?
Fint. Alt er i orden.
Hvor var du tidligere? Tomé sa at det var et problem.
Nei, ikke noe problem.
Hvor var du tidligere?
De er gale! Kom tilbake!
Ines, hvem er gal? Vi skjønte det ikke. Hva skjer?
Ines!
Vær så snill, gjenta.
Hva mener du? Hvem er gal?
Vi oppfattet det ikke. Ines!
-Ines, vi oppfattet det ikke. -Langt å løpe til Norge.
Tekst: Evy Hvidsten