EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
En, to, tre, fire…
Kom deg ut på dansegulvet
Stopp. To, tre, fire…
Jeg sa rist, rist, rist
Stopp!
Jeg kom ut av rytmen.
Bruk "Staying Alive" av Bee Gees.
Hva om jeg ikke liker disko?
Du liker å danse?
Jeg hørte deg prate med Coline og Bianca. La oss gå og danse.
-La oss fokusere. Vi får karakter i par. -Hvorfor vil du ikke danse?
-Misliker du marokkanere? -Nei.
Familien din, da?
Kom igjen.
Familien min eier en restaurant. Hva med middag?
Den beste couscousen i Brussel. Alle typer fisk.
Det er partnerkarakter, Hamza.
-Pastilla, tajine, rfissa… -Greit.
Vi går ut til middag.
Nå, pump!
-Herregud! -Ser du?
"Zaacook?"
Zaa'louk.
-Det beste jeg har spist. -Det er favoritten min også.
En ting til vi har til felles!
Foreldrene våre er innvandrere, og vi vil hjelpe syke.
Snakk for deg selv. Jeg blir stresset av folk med smerter.
Jeg mener det. Noen ganger blir jeg kvalm.
Så hvorfor bli hjelpepleier?
Det er to måter å flytte hjemmefra på. Karriere eller ekteskap.
Jeg vil ikke ha mennene faren min finner til meg.
Så hva er din type?
Du.
Tror du at du er den eneste som vet hva du vil?
-Å, nei. -Hva?
-Reis deg. -Hva er det du gjør?
Reis deg nå.
-Fulgte du etter meg? -Er alt ok?
Bra jeg gjorde det. Føre skam på oss sånn…
Jeg gjør ikke det.
-Ro deg ned. -Fjern de skitne labbene!
-"Skitne labber"? -Ikke gjør det.
Unnskyld.
Jeg beklager så mye.
-Du er en voksen… -Hold munn!
Vær så snill, pappa.
Unnskyld.
Gå!
Det er så varmt.
Det er varmt her ute også, vennen min.
De kommer snart med blåselampen.
Har dere hørt fra dem? Har de funnet den?
Når som helst, Zara.
Bare hold ut.
Hører du det?
Når som helst.
Det går bra.
En eksplosjon?
Bekreftet.
Vi leter etter en blåselampe ved porten.
Hva slags eksplosjon?
Bombe. Kanskje et missil.
-Missil? -Si ifra til de andre.
Et missil?
Fra hvor? Fra hvem?
Det er spørsmålet.
Én natt for å nå Norge. Vi henter frøene og flyr rett tilbake.
-Er de her? -Nei.
-Hva er galt? -Noen har bombet flybasen!
Russerne?
For tre dager siden kuttet kosmonauten radiokontakten. Så svarte ikke bunkeren.
-En tilfeldighet. -Nei, koordinering!
Hvorfor ødelegge flyene våre?
-På grunn av frøene! -I Norge?
I går fortalte vi om planene om å hente dem, så skjer dette.
Russerne vil ta dem først, om de ikke har gjort det alt.
-Det er et problem. -Demp deg.
Vi har et problem.
Ja, det er mulig. Men det er også mulig at noe eksploderte.
Er det ikke for tilfeldig?
-Eller det var et jordskjelv. -To tilfeldigheter?
Jeg mener bare at vi ikke vet noe sikkert.
-Kverulerer hun alltid? -Jeg kan ikke følge engelsken, men ja.
-Hvem sendte missilet? -Jeg aner ikke.
Hva gjør Sylvie nå?
Ser etter verktøy ved hovedporten.
Hva skal vi gjøre?
Hva skjer?
Det er et problem med blåselampen, men gruppen ser etter en løsning.
-Spar på kreftene, Zara. -Ok.
Hører du meg? Spar på kreftene.
Hva gjør du, mamma?
Redder oss.
Vi må redde oss selv.
Og hvem ville gjort det mot oss?
Det sa ikke obersten.
Så vi vet det.
Det må være en nøkkel!
"Hvem" tenker vi på senere.
Vi må overtale moren til å slå på generatorene.
-Varmen vil drepe henne. -Alle dør om hun ikke gjør det.
-Så vi ber henne drepe seg selv? -Ofre seg selv.
-Horst dirker opp låsen. -Seg selv og sønnen?
Det er en tragedie, men en som de forårsaket.
Skal vi dø for deres feil?
Vi er her for å redde folk, ikke drepe dem.
Hvor leder dette røret?
Hvor går røret?
-Det leder røyken fra generatoren ut. -"Ut?" Det er bra?
-Vi er 2 km under bakken. -Kan vi få inn forsyninger via det?
-Eller noen med et tau? -Det er smalt og med mye røyk.
Zara og Dominik er tynne!
Om de kommer seg inn i røret…
-Hørte du det? -Ja, vi sjekker.
Vennen min, kan du hjelpe meg?
Kom og hjelp meg.
Her. Hold denne for meg.
Jeg tar den.
Det skader ikke å ha en reserveplan.
Du også?
Du fortalte dem at tiden de har for å løse dette er begrenset.
Er det en skrutrekker her?
Er det en til?
Det er den eneste.
Er vi virkelig klare for å ofre mor og barn?
Du frykter tyrkeren som grep deg om halsen.
Vær forsiktig, sersjant.
Gå tilbake. Hold denne for meg.
Går det?
Vær forsiktig, mamma!
Hold deg unna, Dominik.
Hva om de nekter?
-Da tvinger vi dem. -Hvordan? De er innelåst.
-La meg ta meg av det. -Ikke gjør noe.
La meg gjøre det. Rik?
Jeg henter lommelykter så de ser bedre.
Rik, kan vi høre hva du mener?
Jeg vil ikke være dramatisk, men det handler om liv eller død.
Kom igjen!
Hva skjer der inne? Zara? Dominik?
-Vi fikk opp ventilen! -Godt jobbet!
Vi må inn dit nå. Kom hit.
Kom igjen.
Dette går bra. Ok?
Du først.
Kom igjen. Vent.
Er det sant, må vi finne en annen flyplass og et annet fly.
-Hvilke fly er du sertifisert for? -C-17, A 400M. Jeg har fløyet noen King.
-King er for små. Frøene trenger plass. -Vil du til Norge etter alt dette?
Etter angrepet har vi ikke noe valg. Vi står alene.
Hva om russerne skyter ned flyet eller kommer hit for å angripe oss?
Om solen ikke dreper oss, kan forsøket på å unngå det, gjøre det. Men vi må dra.
Så ring Sylvie og spør om når de kommer tilbake.
Sylvie?
-Finner du noe? -Nei, du?
Ikke ennå.
Finner du noe?
Nei.
Ambassadørene vil bare at vi skal vurdere alle alternativene.
For sikkerhets skyld.
Det skader ikke å ha en plan.
-Du er på deres side. -Det er ingen sider.
NATO har bare ett mål, Osman. Overlevelse.
De kommer tilbake, Zara. Om ikke så lenge.
Kom hit.
-Uten generatorene smelter vi alle! -Stille.
-Ambassadøren spør bare. -Jeg vil ikke se deg.
Forsvinn.
Gå!
Jeg ba deg ti stille.
Det er til ditt eget beste. De to kødder ikke.
Jeg vet det…
Men det forandrer ingenting. Vi må tenke på det beste for alle.
Jeg trenger deg, Osman.
Kan vi bare diskutere det med dem?
Sylvie kommer snart tilbake. Hun finner en utvei.
Jeg har ikke funnet noe.
-Sylvie drepte Terenzio. -Hva?
-Du visste det, hva? -Hva faen snakker du om?
Hun lenket ham fast 15 minutter før dette.
-Vis meg det. -Kaller du meg en løgner?
Jeg vet ikke hva du tror du så, oberst.
Drap.
Uansett hva hun gjorde, var det for vår skyld.
Om du prøver å straffe henne, må du gå gjennom meg først.
Du hatet kanskje det militære,
men det lærte deg lojalitet.
Finn et verktøy for å befri russeren.
La oss klatre opp. Du først.
-Jeg vil ikke gå først. -Jeg kommer bak deg.
Hva om det er noe der?
Tro meg, uansett hva som er der, er det mindre skremmende enn å bli her.
Jeg kommer rett bak deg.
Kom igjen, vennen min. Kom igjen!
-Går det bra? -Kanskje vi kan hvile.
Nei. Du må prøve igjen.
Du klarer det. Ok?
-Går det? -Han prøver igjen.
-Kom igjen. -Flink gutt.
Vær modig, Dominik. Du klarer det.
Du klarer det!
Jeg vet at du ikke kan gå, vil du ha noe?
Nei, takk.
Hun er tøff, Ayaz.
Det er du også.
Sylvie og Jakub…
Hvor er de?
Godt spørsmål.
Oberst?
Noen?
Oberst? Noen?
Barmhjertige Gud, ingen skal tilintetgjøres før frelse…
Hva er det?
Det er nok en religiøs radiostasjon som fortsatt spiller av opptak.
-Så skummelt. -Det skjedde i forrige uke også.
Snart dagslys.
Hvis de ikke kommer tilbake, blir jeg her ute.
Jeg dør heller av sola enn å bli drept av soldatene.
Hva?
Felipe og Heremans vil klandre de sivile for dette.
-Hvorfor det? -De vil drepe meg fordi jeg brente maten.
Ja, men dette er ikke din skyld.
Jeg vet det. Takk, Markus.
Nei. Jeg mener…
-Det jeg prøvde å si… -Jeg vet hva du prøvde å si.
Men de ville henrettet oss.
Kanskje. Hvis de ikke kommer tilbake…
…blir jeg her ute sammen med deg.
Hvorfor det?
Oberst?
Vent litt.
Der, ja.
Kunne ikke finne noe.
Vi må dra til byen. Disse fungerer kanskje ikke.
-Vi vet ikke hvor byen er. -26 km.
På veier vi ikke kjenner. Med daggry en time unna.
-Vi drar tilbake. 10 minutter -Men…
Be henne sette seg i Jeepen.
Vi må dra.
Hva om vi ikke får opp døren?
Det vil gå.
Og om ikke?
-Ikke gå imot Lom. -Hvorfor?
Bare ikke gjør det!
Vær så snill.
"Be, brødre, om at offeret vårt er akseptabelt for Gud, den allmektige.
Måtte Herren akseptere dette offer
for hans pris og ære
for vårt beste og for hans hellige kirke.
Fri oss fra våre synder."
Kom igjen.
-Fikk de opp døren? -Nei. Derfor trenger jeg deg.
-Hva skjer? -Kom. Vi må redde menneskeheten.
Takk for ingenting.
Hva?
-Gikk det bra? -Ja. Jeg kan klare det!
Det lover jeg.
Du klarer det.
Sånn, ja. Du klarer det. Vi prøver igjen.
Kom igjen!
Ikke gjør dette.
-Jeg vil det ikke. -Så ikke gjør det ennå!
-Klar? -Kom igjen.
-Vent til obersten kommer tilbake. -Hva om han ikke gjør det?
-Vi må redde oss selv. -Vær så snill!
-Horst? -Jeg kan ikke lage en form av låsen!
-Det er et problem. -Ja!
Bunkeren er laget for å motstå et angrep under den kalde krigen.
Horst!
-Et som haster mer. -Jeg beordrer dere til å stoppe!
-Under hvilken myndighet? -Jeg er ambassadør!
Du hørte obersten. "Dette er under militær kommando."
Stroopwafel-etende jævler!
-Unna vei. -Nei!
Horst, gikk det bra?
Vi må stoppe dem.
Gå tilbake!
Hva er det dere gjør?
Be russeren slå på generatorene.
-Det kommer ikke til å skje. -Jo.
Be henne slå på generatorene.
-Legg ned våpnene! -Slutt!
Si at om hun nekter, begynner vi å skyte folkene deres.
-Det gjør dere ikke! -Hva skjer?
Én kule for hvert minutt generatorene er av.
-La oss begynne med deg. -Ayaz, hva skjer?
Ayaz!
-Soldater! -Sir?
Ayaz, er du ok?
Gikk det bra?
Ines?
Nei!
Faen!
Hva skjer?
Ayaz?
Hjelp ham! Han dør.
Hjelp ham, drittsekker!
Bare fortsett å puste, ok?
-Sir! -Fortsett å puste.
Oberst, hører du meg? Sir?
Han er død.
Han mistet for mye blod.
Hva sa hun?
Han er borte.
Takk, Laura.
Dette skjedde fordi mor og sønn skapte problemet.
Det hadde ikke skjedd om dere ikke hadde hentet våpen!
-Vi prøvde å løse problemet. -Et problem vi fortsatt har.
Så hva skal vi gjøre?
Er det alt?
Vi lette overalt.
Jeg beklager.
Ayaz? Fant dere noe?
Vi får det til. Hvem vil hjelpe meg?
-Vil dere hjelpe meg? -Selvsagt.
Gå unna, Zara!
Vi gir dem frist til daggry.
Ti minutter til.
Så ber vi dem slå på generatorene.
Hva med dette? Ham?
I morgen natt begraver vi ham.
Faen ta det, jeg snakker om hevn.
Man dreper ikke en soldat uten konsekvenser.
Jeg er enig.
Men det var ikke det som skjedde her. Det var et uhell.
Ikke deres feil, ikke de andres.
Bare et uhell.
Vi har en stor dag i morgen. Alle må få seg litt søvn.
Vennligst.
Jeg prøver igjen.
Husker du bakken vi klatret ved bestefars dacha?
Det var et fjell.
Ja, et bratt fjell.
Og vi kom oss til toppen, ikke sant?
Ja.
Vi måtte gjøre noe halvveis opp.
Vi måtte hvile.
Ja, akkurat. Det er det vi må gjøre nå.
-Det går bra med meg. -Ja, men vi må spare på kreftene.
Ayaz får opp døren når som helst nå.
Kom igjen.
Sett brekkjernet i sprekken.
Dette er nytteløst.
Nei, det er det ikke!
Gjør det!
Sylvie?
Du skremte meg.
Det går ikke.
Ikke ennå.
Jeg skulle ha insistert på å dra til byen.
-Hvilken by? -Jeg vet ikke. Hvilken som helst.
Du gjorde ditt beste. Det gjør du alltid.
Jeg dreit meg ut.
Det går bra.
Det går bra, bjørneungen.
Det går bra.
Jeg trenger den.
Bare pust rolig.
Pust rolig.
Pust rolig nå.
Det er bedre.
Ikke sant?
Ja.
Gå fra oss.
Gå.
Alle sammen.
Vær så snill.
Det går vel ikke?
Jeg skal prøve igjen.
Ayaz, du takket meg.
Jeg vil takke deg.
Jeg mislyktes.
Du prøvde.
Du prøvde å hjelpe oss.
Det er mye mer enn de fleste har gjort.
Det kan jeg love deg.
Jeg skal starte generatorene.
Nei.
Hvis vi dør, kan ingen gjøre det.
Nei, vent.
Takk for alt, Ayaz.
Vent.
Det er fortsatt tid.
Vent, Zara.
Vi har fortsatt tid.
Ikke gjør det.
Nei. Zara.
Zara, snakk med meg.
Vær så snill, Zara.
Nei.
Vent.
Det er fortsatt tid.
Nei!
I et eventyr
Kan du ri på månen
Pom-pom-pom
Og ri på en hest
Over regnbuen
Pom-pom-pom
Og bli venner
Med et babyreinsdyr
Slitne leker…
-Vi burde gå til Ayaz. -Han vil være alene.
-Hvor lenge varer drivstoffet der inne? -Før den var slått av, fem, seks timer.
Faen, vi må fortsatt inn dit.
Hvordan skal vi komme oss inn i rommet?
Når solen går ned, drar vi til byen og finner noe.
Sylvie hadde rett. Vi burde ha dratt til byen tidligere.
I morgen sender vi et team til raffineriet ved kysten.
-De kan ha drivstoffet du trenger. -Vi må sørge.
-Skulle ønske vi hadde tid. -En mor og et barn…
Jeg vet det.
-Og Lom… -Jeg vet det!
Unnskyld.
-Osman… -Unnskyld.
Selv om vi finner riktig drivstoff,
hvordan bruker vi det til å komme til frøhvelvet, om flyene er ødelagt?
Den nærmeste flyplassen er noen timer unna.
Det er beste mulighet til å finne et fly.
Hvis vi finner drivstoff og fly, drar vi i morgen.
Osman har rett.
Hva er det som haster?
Lom trodde russerne ødela flyet på grunn av frøene.
Markus sa det.
Allierte er bra når det er nok til alle.
Hvis de tar alt, sulter vi.
I dag var en ny påminnelse om at hver dag er en gave.
I morgen er ikke garantert.
Det er klisjé, men det er sant.
Det er en advarsel om å aldri holde igjen.
Og om å feire lykkelige tider, og de som gjorde dem lykkelige.
Jeg synes ikke det er noe galt i å ha litt tro.
Ja, hvis det hjelper.
Vel, takk for tillatelsen, Horst.
Unnskyld.
Jeg er en drittsekk.
Endelig noe vi er enige om.
Du hadde rett utenfor i går.
Det var noe jeg tenkte på.
Sikker på at jeg ikke kan gi deg noe?
Ayaz?
I kveld husket jeg hvem du minner meg om.
Det var en fyr i klassen min.
Han var selvsikker og kjekk.
Ikke redd for noe.
Hva er det du gjør?
En offiser fortjener en offisersbegravelse.
Ikke en som dette.
Dere skal vite at når de får opp døren,
vil vi holde en rask begravelse for Zara og Dominik.
-Alle bør delta. -De blir ikke begravd nær obersten.
Hva?
-Spiller det noen rolle? -Soldater begraves ikke ved sivile.
Jeg såret den fyren.
Og jeg såret meg selv også.
Alt fordi jeg var for redd.
For redd til å forsvare meg.
Forsvare valgene mine.
Jeg tror på deg, og jeg vil du skal vite det.
Du er den mest ærlige og oppriktige personen her.
Og…
…Zara visste det.
Så ikke gi opp, ok?
Hvis du gjør det, er jeg ikke sikker på at det er noe igjen for meg her.
-Så du videoen? -Han sa det ikke var tid.
Jeg trodde det var tull, men…
Det er sant.
Jeg var redd. Jeg trodde han ville dra om han kunne.
Da hadde ikke porten åpnet seg.
Du trenger ikke å forklare. Jeg vet at du mente det godt.
Jeg vet ikke om alle her ville vært enige.
Hva tror du?
Laptoper. Kontrollrom.
-Tror du Lom sa det til de andre? -Vet ikke.
Uansett var det som skjedde tragisk.
Men du og jeg,
vi hadde flaks i natt.
Så hva nå?
Hva gjør vi nå?
Felipe?
I morgen natt, når vi drar til byen,
ødelegger jeg opptakene.
Takk. Jeg er ikke vant til å bli tatt vare på.
Det er det minste jeg kan gjøre. Pilotferdighetene dine reddet oss.
Og det har vært nok blodsutgytelse denne uken.
Skal vi si det til de andre?
Vi får hevn.
Tekst: Evy Hvidsten