‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫פעמיים קפה.‬
‫הפסקה קטנה?‬ ‫-לא, עמוס מדי.‬
‫בבקשה.‬
‫מוכן להזמין?‬
‫אני רוצה ואפלים עם קרמל.‬
‫מה איתכם?‬ ‫-אין לנו תפריט.‬
‫מה הבעיה שלה?‬
‫אין לי מושג.‬
‫לו ידעתי שאת עובדת כאן…‬
‫אני צריכה לספר לה‬
‫שהבעל שלה הוא חתיכת אפס קמצן.‬
‫אני באמת צריכה.‬
‫אבל לא אספר,‬ ‫כי אני לא רוצה לפגוע בילד הזה.‬
‫תודה. יפה מצדך.‬
‫הבן שלנו…‬
‫צריך ניתוח.‬
‫זה עולה עשרת אלפים אירו.‬ ‫-עשרת אלפים אירו?‬
‫זה ניסיוני.‬
‫אחי אומר שהוא יכול להכניס אותנו לניסוי.‬
‫בלי מזונות, מתנות יום הולדת…‬
‫כשהוא נולד שלחתי…‬ ‫-"כשהוא נולד"?‬
‫טוב, את צודקת.‬
‫אין לי כרגע. האם הלילה יהיה בסדר?‬ ‫את גרה באותו מקום?‬
‫יופי.‬
‫"צעצועים עייפים ישנים‬ ‫וכך גם הספרים"‬
‫אימא…‬
‫אהבת את שיר הערש הזה כשהיית קטן.‬
‫זה לא השיר כמו השירה שלך.‬
‫מי זה?‬
‫שינה ערבה.‬
‫הוא סיפר לי הכול.‬
‫מערכת היחסים שלכם, ההיריון שלך…‬
‫איך שהוא רצה שתפילי את זה, אבל סירבת.‬
‫"את זה"?‬
‫אם הבן שלך באמת חולה, אני מצטערת.‬
‫אבל לא תקבלי גרוש מהמשפחה שלנו.‬
‫תטרידי אותנו שוב,‬
‫וחייך יהיו גרועים מכפי שהם עכשיו.‬
‫הכול בסדר, יקירי.‬
‫"יום מספר תשע: החיים בבונקר‬ ‫מזכירים מאוד את החיים בבית.‬
‫רק שכאן הולכים לישון כשהשמש זורחת,‬ ‫וקמים כשהשמש שוקעת.‬
‫אנחנו מתרחצים ומתלבשים.‬
‫אימא אומרת שסוף העולם‬ ‫הוא לא תירוץ לא לצחצח שיניים.‬
‫אחרי זה, אוכלים ארוחת בוקר.‬ ‫לחיילים יש הרבה אוכל.‬
‫אני אוהב את האטריות והנקניקיות.‬
‫אימא מתגעגעת לירקות, אבל לא אני.‬
‫ואז זה זמן לחינוך גופני.‬
‫מר איאז אומר שחשוב להתאמן בכל יום.‬
‫ואחרי שיעור ספורט, כולם מתחילים לעבוד.‬
‫השגרירה, הקולונל והטייסים, סילבי ומתאו,‬ ‫עובדים עם שאר הניצולים בעולם.‬
‫הם מנסים לעצור את השמש המרושעת,‬
‫אבל זה עדיין לא עבד.‬
‫אחרים עובדים על המכונות‬
‫שנותנות לנו אור ושומרות על קרירות הבונקר.‬
‫בלעדיהן, זה יהיה כמו תנור מתחת לאדמה.‬
‫המעבדה של מר הורסט היא החדר האהוב עליי.‬
‫הוא תופס חולדות ושם אותן בחוץ‬ ‫כדי לראות אם ישרדו בשמש.‬
‫הוא משלם לי שני ריבועי שוקולד‬ ‫על כל חולדה חיה שאני מביא."‬
‫מה אמרת?‬ ‫-מה?‬
‫חולדות מפיצות מחלות.‬
‫מר איאז אומר,‬ ‫"איש עסקים מוצא צורך ונותן לו מענה".‬
‫תסיים לקרוא.‬
‫"ואני האדם היחיד בעולם‬
‫שעדיין לומד.‬
‫אז אני כותב חיבורים, כמו זה,‬
‫אחרת אני לא יכול‬ ‫ללכת לשיעור ספורט. הסוף."‬
‫זה מעולה. נפלא.‬ ‫-מה זה?‬
‫בואי נלך לראות!‬ ‫-דומיניק, תחזור!‬
‫אימא, בואי!‬
‫אל תדאגי.‬ ‫אלה רק החיילים שמעשנים בחדרים שלהם.‬
‫כנראה.‬
‫כאן, הרמנס. שם, כאן!‬
‫ווהו!‬
‫פנה להם מקום.‬
‫מה הקולונל אמר על לקיחת הקסדה?‬
‫לא אשבור אותה.‬
‫היי!‬ ‫-קולונל…‬
‫מה הבעיה?‬
‫היא.‬
‫זאת הייתה תאונה.‬
‫היא רק ניסתה לעזור.‬
‫כל האוכל נהרס!‬
‫בישלתי, והוא פישל עם השמן,‬
‫אז הבהלתי את זה לשם‬ ‫כדי שלא ישרוף את המקום…‬
‫לחדר עם עוד שמן בישול?‬ ‫-אני לא שפית, נכון?‬
‫את טיפשה!‬
‫מספיק!‬
‫אף אחד לא מושלם.‬
‫סמל. אפילו לא אתה.‬
‫דומיניק?‬
‫אתה בעשן הזה?‬
‫זה בסדר.‬ ‫-לך לחדר שלך.‬
‫קדימה, עכשיו!‬
‫מה קורה?‬
‫אני מפספס את כל הכיף!‬
‫לא הכול נהרס.‬
‫אבל חלק גדול כן!‬
‫גם ככה היה פחות בגללם.‬
‫הרמנס, אף מילה.‬
‫אבל הוא צודק.‬
‫פחות אוכל,‬ ‫שום דבר מפני השטח לא יזין אותנו.‬
‫מה עם הזרעים בנורווגיה?‬ ‫-כספת הזרעים התת-קרקעית.‬
‫אמרת שלטוס מסוכן מדי.‬ ‫-כן.‬
‫לטוס לשם ובחזרה.‬ ‫-כן, אבל זה היה לפני זה.‬
‫כמה זמן לוקח לגדל מזון?‬
‫צנון גדל בתוך שלושה שבועות.‬ ‫-צנון?‬
‫עדיף לגווע ברעב.‬
‫אז נגדל צנון.‬
‫שקט!‬
‫מה הצעד הראשון שלנו?‬
‫דלק סילוני, שחייב להיות מתחת לאדמה‬ ‫כמו זה שהיה באנטוורפן.‬
‫היו משאיות דלק בבסיס הצבאי.‬
‫היי! מה את עושה?‬
‫המשאיות עדיין ייסעו?‬
‫זה דלק איכותי פחות. השמש לא משפיעה עליו.‬
‫לפחות היא לא השפיעה קודם.‬
‫עדיין חשוך מספיק כדי לבדוק.‬
‫אני אבוא איתכם.‬ ‫-לא, תישאר ותשגיח…‬
‫אנגלית!‬ ‫-אלך לחפש את המשאיות.‬
‫משימת הזרעים תאויש על ידי סרן מרקוס…‬
‫ומתאו. שני טייסים, ליתר ביטחון.‬
‫אליהם יצטרף יעקב, המכונאי שלנו,‬
‫יחד עם מר איאז…‬
‫והשגרירה ביסט.‬
‫לאנשים אין זכות לומר אם ילכו?‬
‫זה מתקן צבאי בפיקוד צבאי.‬
‫אתה מאיים עלינו?‬ ‫-זאת עובדה ותו לא.‬
‫כמו העובדה שתחליט הכול?‬
‫לא, כמו העובדה שאת ובנך אוכלים שתי מנות,‬ ‫אך עובדים הכי פחות.‬
‫הוא ילד קטן!‬
‫או כמו העובדה שכולכם, הנוסעים,‬ ‫כאן כאורחים לא קרואים!‬
‫זה מתקן צבאי בפיקוד צבאי,‬
‫וכשמחלקים פקודה…‬
‫מצייתים לה.‬
‫אל תדבר, סמל.‬
‫הורסט יחפש דרך לגדל כאן זרעים.‬
‫גברתי השגרירה, אני רוצה…‬
‫שאת ומתאו תבדקו את שאר הניצולים.‬
‫תראו אם יצרו שוב קשר עם הקוסמונאוט.‬
‫אם כן, הוא יעביר את התמסורת‬ ‫מהמטוס שלכם לכאן.‬
‫אם לא, נציב אחראי על הקשר בחוץ‬ ‫בלילות שבהם תיעדרו.‬
‫הקוסמונאוט עדיין נעדר?‬ ‫-כבר שלושה ימים.‬
‫אבל לפני כל זה…‬
‫יש דבר אחד חשוב שעלינו לעשות תחילה.‬
‫מה?‬
‫ארוחת בוקר!‬
‫את יודעת שבכל יום אני עלול לעזוב.‬
‫קודם הם צריכים למצוא דלק.‬ ‫-קבוצה תבדוק מחר במחסן.‬
‫בכל מקרה, את יודעת על מה אתחרט‬ ‫אם אעזוב בלעדיו?‬
‫אני מקווה שלא האוכל. אני לא בטוחה מה זה.‬
‫לא, לא זה.‬
‫אני יודעת שהשמש שאבה‬ ‫את הערך התזונתי מהאוכל למעלה,‬
‫אבל הוא אכיל, לא?‬
‫הייתי הורגת בשביל צ'יפס.‬
‫אינס…‬
‫אם אעזוב עכשיו,‬
‫אני באמת אתחרט‬ ‫שלא קיבלתי הזדמנות לראות אותך מתקלטת.‬
‫מה?‬
‫אמרת שאנחנו צריכים לערוך מסיבה.‬
‫אוכל ליהנות מזה לפני שאעזוב.‬
‫כן, נראה.‬ ‫-כן.‬
‫שמרנו לך מקום, מותק.‬
‫אני מתחרט שאמרתי להם ששנאתי את הצבא.‬
‫תשכח מהם.‬
‫שנתיים מוקף בדבילים, ועכשיו זה!‬
‫שמור על פרופיל נמוך.‬
‫זה מה שהם רוצים.‬ ‫-לא עוזר להרגיז אותם.‬
‫כמו עם טרנציו.‬
‫את הולכת לבסיס?‬ ‫-אני הולכת לבדוק את המכליות.‬
‫אחזור הלילה.‬
‫יופי.‬
‫זה נותן לי הזדמנות לומר…‬
‫אם תיתקלי בגופה של טרנציו…‬
‫כלבה מזוינת!‬
‫למה שאיתקל?‬
‫אולי הוא הלך לבסיס או למטוס. מי יודע?‬
‫אם תמצאי אותו,‬
‫נצטרך להרגיע את הרוחות. הוא היה אחד מהם.‬
‫אנחנו לא אשמים במותו.‬
‫אני יודע את זה.‬
‫בפעם האחרונה שראינו אותו, הוא היה בשער.‬
‫אני יודע.‬
‫הם חשבו שהוא מניאק.‬ ‫-הוא היה מניאק שלהם.‬
‫אנחנו צריכים כמה שיותר בעלי ברית פה.‬
‫במיוחד הקולונל לום.‬
‫יום אחד להעמיס ואז נחזור.‬
‫נראה שאתה שמח ללכת.‬
‫זארה, זה לא שאני רוצה ללכת,‬
‫אבל זה יהיה בטוח יותר לכולם, תאמיני לי.‬
‫חלמתי על טרנציו.‬
‫זה בטח היה סיוט.‬ ‫-הוא דפק על דלת הבונקר.‬
‫לא נתנו לו להיכנס.‬
‫צעד חכם.‬
‫תהית פעם איפה הוא גמר?‬
‫בגיהינום.‬
‫רציתי לומר שזו לא הייתה הכוונה שלי קודם,‬
‫לחלק פקודות.‬
‫זה מה שעשית.‬
‫אני אמצא את דומיניק.‬
‫יש לך עצה לגביה?‬
‫אתה שואל את האדם הלא נכון.‬
‫היא לא כועסת עליך או עליי.‬
‫זה הלחץ והעומס של השבועות.‬
‫היא מרגישה חסרת אונים, מפוחדת.‬
‫זה הפחד שלעולם לא נפתור את בעיית השמש.‬
‫אנחנו עובדים על זה.‬
‫אנחנו, האמריקאים, הרוסים…‬
‫היא יודעת את זה בראש, אבל לב של אימא…‬
‫היא דואגת לדומיניק, וגם אני.‬
‫אתה והיא…‬ ‫-זה לא ככה.‬
‫בטח.‬
‫זה לא.‬
‫טוב…‬
‫תגיד לי מה שבא לך,‬ ‫אבל אני שונא לראות גבר משקר לעצמו.‬
‫היו לך ילדים?‬
‫לא. עדיין לא.‬
‫לך?‬
‫כן.‬
‫ולכן אני מבין את פחדיה.‬
‫היא לא תודה בזה,‬
‫אבל אני יודע שהיא מעריכה‬ ‫עוד זוג עיניים על דומיניק.‬
‫אתה מתנהג כמו חייל.‬
‫לכן חשבתי שתהיה תוספת טובה.‬
‫אבל אם אתה מעדיף שלא…‬
‫תודה.‬
‫אתה קורץ לי?‬
‫חזיר!‬
‫עצור!‬ ‫-לא!‬
‫הוא מתעסק איתי. ראית את זה!‬ ‫-זאת הייתה בדיחה.‬
‫אתה אוהב בדיחות? חכה שאחתוך לך את הזין!‬
‫לא.‬
‫עזוב.‬
‫חתיכת חרא.‬
‫תסתלק! לך תזדיין. לעזאזל.‬
‫חכי!‬
‫ידעת שיש 2,421 מדרגות‬
‫ממרכז הבונקר לראש המדרגות?‬
‫ספרת?‬
‫לא, הילד הקטן ספר.‬ ‫-דומיניק.‬
‫את בדרך לבסיס?‬ ‫-זו התוכנית.‬
‫בסדר.‬
‫אני אבוא איתך.‬
‫רק אוספים מידע, אין צורך.‬ ‫-יש לי צורך לנשום אוויר צח.‬
‫בוא.‬
‫אין קוסמונאוטים.‬
‫לא הצלחנו ליצור קשר עם הרוסים‬ ‫שעל הקרקע מאז אתמול.‬
‫הבונקר כולו?‬
‫ניסינו שיחות וידאו, שיחות רגילות.‬ ‫כל מספר וכל אימייל שיש לנו.‬
‫אף אחד. כלום.‬
‫אלה אולי סתם בעיות תקשורת.‬ ‫-זאת התקווה.‬
‫אנחנו שולחים צוות לנורווגיה,‬ ‫לבונקר הזרעים.‬
‫אין לכם מספיק אוכל לחודשים?‬
‫היה לנו.‬
‫המלאי שלנו הצטמצם מהר מהצפוי.‬
‫לעזאזל.‬
‫מה?‬ ‫-המפתח הלא נכון.‬
‫זה בטח לג'יפ אחר!‬
‫גם לא טוב.‬
‫כמה זמן עד הזריחה?‬
‫84 דקות, המפקד.‬
‫אין מספיק זמן להביא את המפתח,‬ ‫להגיע לבסיס ולחזור.‬
‫לא עם 2,421 מדרגות בכל כיוון.‬
‫ננסה שוב מחר.‬
‫על סמך המידע שאני מקבל, אין עזרה בדרך.‬
‫גברת חולדה היקרה,‬
‫בבקשה תהיי בריאה ושלמה.‬
‫אבא שלי תמיד אמר שאני תמימה.‬
‫אל תגיד שאתה מסכים.‬
‫הלו?‬
‫סליחה. אמרת שאת תמימה?‬
‫אתה רחוק מכאן.‬
‫חשבתי על מה שנצטרך בשביל הזרעים.‬
‫מערכת הידרופונית בוודאות.‬
‫כדאי שיגדלו מהר.‬
‫החיילים רוצים להרוג אותנו‬ ‫כמו את החולדה הזאת.‬
‫יש לנו מספיק אוכל בינתיים.‬
‫נגיע כמעט לסוף…‬ ‫-"כמעט"?‬
‫הם יסלקו אותנו לפני שזה יהיה "כמעט".‬
‫עלינו לתקן את עניין השמש‬
‫ולגדל את הזרעים במהירות, בלי לעשות בעיות.‬
‫אל תגיד לי, תגידי לזארה.‬
‫שמעתי שהיא צעקה על לום.‬
‫אני מקווה שהיא נרגעה.‬
‫חצי מהם רוצים לשסף לי את הגרון.‬
‫אני אדבר איתם.‬
‫מה יקרה כשתיסע לנורווגיה?‬
‫שמעתי שלום בחר בך רק בגלל השיער היפה שלך.‬
‫לא, זה כי אני הטייס שלנו.‬
‫מה מצחיק?‬ ‫-הזכרת לי בדיחה.‬
‫שמעת את הבדיחה על הקומיקאי הגרמני?‬
‫לא.‬
‫מה זה קומיקאי גרמני?‬
‫לא הבנתי.‬
‫דימום פנימי,‬
‫כנראה בגלל קרינת גמא.‬
‫"דימום פנימי כנראה בגלל קרינת גמא."‬
‫זה כבר חודש שלם ככה.‬
‫המדע איטי.‬
‫עצרו את הניסויים!‬ ‫תפסתי את הנבדקת בת המזל שלנו.‬
‫למה בת מזל?‬
‫תראו את המנצחת הזאת!‬
‫היא חמודה כל כך!‬
‫כן!‬ ‫-היא לא בשביל השמש?‬
‫המדע אכזרי.‬
‫"המדע איטי. המדע אכזרי."‬
‫מתברר שאני שונאת מדע.‬
‫טוב שאתה פה.‬
‫אחרת, אני חושבת שהייתי משתגעת.‬
‫לא השתגעת כבר?‬
‫זארה!‬
‫יש לי חדשות טובות.‬ ‫-אנחנו יוצאים לחופשה שטופת שמש?‬
‫אמרתי ללום שאני לא יוצא למשימה.‬
‫למה?‬
‫כי אני אוהב אותך.‬
‫אוהב את דומיניק.‬
‫אני לא רוצה לעזוב אתכם.‬
‫אל תאמר את זה.‬
‫כבר אמרתי.‬
‫בכל פעם שאני מתקרבת למישהו, הוא נעלם.‬
‫לא אעשה את זה שוב לעצמי או לדומיניק.‬
‫זה לא שאין לי רגשות.‬
‫כלומר, לכולנו יש רגשות. זה יכול…‬
‫דומיניק מנצח.‬
‫אל תכעס.‬
‫הן מגיעות בכל הגדלים.‬
‫אני יודע לתפוס את הגדולות.‬
‫מזל של מתחילים!‬
‫הנה. אל תשכח, דומיניק,‬
‫זה בזכות החיה שתפסת בבית החולים.‬
‫זאת לא הייתה חולדה, רק דמתה לה.‬
‫אבל אזלו לנו ה"דומות".‬
‫מה זה?‬
‫היי, אמא.‬
‫אתה עדיין נוגע בחולדות?‬
‫אחרי שאסרתי עליך?‬ ‫-זה הייתי אני.‬
‫אני תפסתי אותה.‬
‫זה היה די כיף!‬
‫דומיניק.‬
‫הגיע הזמן לישון.‬
‫אני משתמש בחמאת בוטנים כדי לתפוס אותן.‬
‫דומיניק?‬
‫דומיניק!‬
‫אתה יודע שהחדר הזה מחוץ לתחום.‬ ‫-היא בורחת!‬
‫חזור הנה! שמעת?‬
‫לא!‬
‫יוצאת?‬
‫רציתי להתחיל מוקדם‬ ‫בבסיס חיל האוויר ברגע שהשמש תשקע.‬
‫למה אני מרגיש שאת מסתירה משהו?‬
‫מסתירה?‬
‫מנסה לפחות.‬
‫אני לא יודעת למה.‬ ‫-גם אני לא.‬
‫בכל מקרה…‬
‫פתחו את הדלת!‬
‫איאז, פתח את הדלת!‬
‫זארה?‬ ‫-סילבי?‬
‫אין ידית בצד הזה.‬
‫שתפתח את הדלת.‬
‫אין שם ידית.‬ ‫-לעזאזל!‬
‫יש שם גנרטור!‬ ‫-מה?‬
‫החום! היא צריכה לכבות את הגנרטור!‬
‫כבי את הגנרטור!‬
‫כמובן.‬
‫כבי את הגנרטור!‬
‫מה?‬
‫כבי את הגנרטור!‬
‫תישאר ליד הדלת.‬
‫תנשום בחריץ הדלת.‬
‫דומיניק.‬
‫אין כאן מספיק מקום!‬ ‫-תמשיך לנסות.‬
‫תביא את המפתחות ופנסים,‬ ‫ותביא את מפעילי הגנרטורים.‬
‫לך!‬
‫לעזאזל. בסדר, אנחנו מחפשים את המפתחות.‬
‫תחזיקו מעמד.‬
‫קראי לאיאז. הוא יידע מה לעשות.‬
‫מעולם לא היה לנו מפתח לדלת.‬ ‫-מעולם?‬
‫לא סוגרים את הדלת.‬
‫איך נראה המנעול?‬ ‫-אף אחד מאלה.‬
‫הם זקוקים למפתח עכשיו!‬
‫ומה אתה חושב שעושים פה?‬
‫איאז.‬
‫זה רק אני.‬
‫ריק?‬
‫הייתה תאונה.‬
‫דלת מזורגגת!‬
‫שוב!‬
‫נסו שוב!‬
‫אחורה!‬
‫שלוש, שתיים, אחת.‬
‫לעזאזל.‬
‫המקום הזה נועד לעמוד בפיצוץ גרעיני.‬
‫בטח יש 50 ס"מ של בטון.‬
‫אפשר לחתוך מסביב?‬
‫המבער נמצא במטוס.‬
‫מה?‬ ‫-יש מבער במטוס.‬
‫זארה!‬
‫-איאז?‬
‫זארה, אני כאן.‬
‫דומיניק, גם אתה שם?‬
‫אני לא מרגיש טוב.‬
‫עדיין חם מאוד כאן.‬
‫אנחנו נוציא אתכם!‬
‫מה התוכנית?‬
‫יש מבער במטוס. נביא אותו.‬
‫מה זה היה?‬
‫זה הרגיש כמו רעידת אדמה.‬
‫זה קורה כאן.‬
‫אני אבוא איתך.‬
‫גם אני. אני יודע איפה הוא.‬
‫מהר, חבר'ה.‬
‫אסור לכבות את הגנרטור לאורך זמן.‬
‫בגלל החשכה?‬ ‫-לא, בגלל החום.‬
‫מה?‬
‫מה קרה?‬
‫אנחנו כמעט ק"מ מתחת לאדמה,‬
‫ועם רעידת האדמה הזאת,‬ ‫באזור יש פעילות סייסמית...‬
‫אסור שזה ידאיג אותנו עכשיו.‬
‫תפסיקו לדבר!‬
‫לכו!‬
‫לא, לא רעידות אדמה, החום.‬
‫בעומק הזה , מבלי שהמזגן יפעל,‬
‫הטמפרטורה תעלה ב-25 מעלות כאן.‬
‫זו בעיה?‬
‫רק אם את רוצה לחיות.‬
‫כמה זמן יש לנו?‬
‫אני לא יודע. שעה, אולי שעתיים.‬
‫אל תתגרו בגורל. תחזרו בעוד 45.‬
‫יש להם כמה זמן שהם צריכים.‬ ‫-אם נתחמם מדי, כולנו נמות.‬
‫עם השמש הקטלנית…‬ ‫-היי!‬
‫תירגע!‬
‫אל תגידי "נמות" שוב.‬
‫איאז.‬
‫אף אחד לא ימות.‬
‫תירגע.‬
‫אנחנו הולכים.‬
‫אני אנהג.‬
‫מה עכשיו?‬
‫נמצא משהו שנוכל לנגח איתו.‬
‫את המנעול.‬
‫רעיון טוב. אני אבוא.‬
‫זארה?‬
‫בבקשה אל תעזוב אותנו, איאז.‬
‫אני לא הולך לשום מקום, שומעת?‬
‫לא אזוז עד שנפתח את הדלת.‬
‫משמאל.‬
‫שם, משמאל.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫די, זה טרנציו!‬
‫מאייר! ‬
‫טרנציו!‬
‫אין לנו הרבה זמן.‬
‫למה הוא אזוק למוט?‬
‫המפתח.‬
‫התאבדות?‬
‫מקום מוזר, מה?‬
‫אולי הוא רצה לעזור לאחרים,‬ ‫אבל לא סמך על עצמו שיישאר.‬
‫מה?‬ ‫-הוא בטח נשאר כדי לעזור לאחרים.‬
‫זה לא נשמע כמוהו.‬
‫קולונל, אם לא נביא את המבער הזה,‬ ‫כולנו נגמור בדיוק כמוהו.‬
‫אז טרנציו היה גיבור?‬
‫מסתבר.‬
‫צריך לזוז.‬
‫מה אתה אומר, יעקב? טרנציו היה גיבור?‬
‫הוא היה מניאק.‬
‫סילבי צודקת, חייבים ללכת.‬
‫צריך לזוז.‬
‫פתחי את השער!‬
‫הוא לא יישאר פתוח לבד. הוא ייסגר כשנעבור.‬
‫אז נפתח אותו וננתק את החשמל שלו.‬
‫כן?‬ ‫-רעיון טוב.‬
‫שוב. חזק יותר!‬
‫תגיד, אדוני השגריר.‬
‫חזק יותר!‬
‫אני מרחם עליהם, באמת,‬
‫אבל אי אפשר להקריב את כולם למען שני אנשים.‬
‫לא משנה…‬ ‫-מה אתה אומר?‬
‫זארה ודומיניק הכי פחות…‬
‫אל תגיד את זה.‬
‫אם לא נצליח להיכנס לחדר,‬
‫הם יצטרכו להפעיל את הגנרטורים.‬
‫וכך נהרוג ילד קטן?‬
‫היה לי ילד קטן.‬
‫חזק יותר!‬
‫מילו.‬
‫במדריד.‬
‫בן ארבע.‬
‫לא זכיתי להיפרד ממנו.‬
‫לא ידעתי, אדוני השגריר.‬
‫אם נמות,‬
‫מותו היה לשווא.‬
‫אני לא אתן לזה לקרות.‬
‫לעולם.‬
‫למה הוא אזוק?‬
‫הוא היה אזוק כשיצאנו מהמטוס.‬ ‫הוא ניסה להרוג את איאז.‬
‫אז אשמה גרמה לו להתאבד?‬
‫הוא לא התנהג כמו אדם אשם.‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫-טרנציו.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫זה לא יעבוד.‬
‫זה יעבוד עם המבער.‬
‫לחיילים יש פגזים גדולים, 50 קליבר.‬
‫מה אם נדביק אותם יחד ונפוצץ אותם?‬
‫לא.‬ ‫-זה יוריד את הדלת.‬
‫יש שם 1,500 ליטר דיזל. כולנו נישרף.‬
‫הם יחזרו עם המבער בקרוב.‬
‫מה קרה פה?‬
‫אני צריך מים.‬
‫מה קרה?‬
‫אני צמא, אימא.‬ ‫-מים!‬
‫איך?‬ ‫-תביאו לי מים.‬
‫הנה!‬
‫לעזאזל!‬
‫מה קרה?‬
‫אלוהים.‬ ‫-מה?‬
‫הסוללה של דומיניק חלשה.‬
‫איפה המטען?‬ ‫-בחדר שלנו.‬
‫נשימות איטיות ורדודות, מותק.‬
‫בוא. תנשום עמוק ובקצב קבוע.‬
‫איפה הם?‬
‫רעידת אדמה?‬
‫המבער בטח הרוס!‬
‫איך נשיג את הזרעים עכשיו?‬
‫מבער, זרעים.‬
‫יש לנו בעיה גדולה יותר שעומדת לנגד עינינו.‬
‫זה לא נגרם בגלל רעידת אדמה.‬
‫זה היה טיל מחורבן.‬
‫תרגום כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬