EN NETFLIX-SERIE
DIN RESA TILL MOSKVA - DIREKTFLYG
På plats två timmar innan avgång?
-När går ditt flyg? -Runt midnatt.
Du kan vara där en timme före.
Horst?
Får jag prata med dig?
Såklart.
-Sluta! -Oroa dig inte. Hon såg inget.
Jag checkade in oss.
Jag kommer inte.
Vad?
Varför inte?
Vad händer?
Laetitia dumpar Horst. Jag hörde henne säga det.
Har de varit ihop i flera månader?
Ja, men förra månaden sa han att han var oskuld innan Laetitia.
Vad?
-Inget? -Nej, inget.
Det är inte som förr.
Jag ville berätta innan konferensen.
Ska vi åka som kollegor?
Kanske en dag.
EEA Climate and Energy.
Horst Baudin?
-Han är inte här. -När kommer han? Det är brådskande.
-Kan jag ta ett meddelande? -Jag ringer tillbaka.
Samtalet var till dig.
-Vem var det? -Vet inte.
Han hade en mellanöstern-accent. Han lät upprörd. Han ringer igen.
Jag mår inte bra. Jag jobbar hemifrån tills jag åker.
Vad säger jag om han ringer?
Vad du vill. Tack.
Det kanske låter lustigt, men…
Jag trodde på Nato.
För att jag tror på fred.
Jag trodde på sanning.
Jag tror på sanning, domstolar och rättvisor.
-Upp med händerna. -Ner!
Vilka är ni? Snälla, lugna er.
Fan!
-Vad i helvete? -Stanna här!
-Vad gör vi? -Slåss.
Göm dig!
-Vilka är ni? -Släpp vapnet!
Släpp vapnet!
Nej, ner!
Lägg ner vapnen!
-Lägg ner det! Jag skjuter! -Hallå! Vänta!
Kan alla bara lugna sig, tack?
Låt oss prata.
Låt oss prata om hur ni förstörde våra flyg.
Men… Vi…
Jag är förvirrad.
Eller påkommen?
-Vi skjuter dem. -Är det ryska?
Hur är ni vid liv?
-Fan! Ni är från den ryska bunkern. -Det som finns kvar.
-Ni förstörde våra flygplan. -Kvinnan berättade allt.
Vilken kvinna?
-Fan. -Hon.
Ines?
Ines, vad sa du till dem?
Ines, vilka lögner sa du?
Han lämnade mig ute för att dö.
-Sänk era vapen. -Hallå!
-Sänk vapnen! -Hallå!
Hallå! Okej?
Det är okej.
Lämnade du fästingarna?
Ned! Händerna på ryggen!
Där är de!
Helvete!
Hämta andan.
-Det finns knappt nåt i hangaren. -Vi kan inte öppna med det här.
Öppna dörren!
Backa! Jag ska skjuta den.
Nej! Dörrarna klarar det.
-Och det är farligt för oss och henne! -Åt helvete med henne!
Undan! Snabba på!
Kom igen!
Rik?
Kom igen, vi hjälper dig.
-Var det ett skott? -De sköt Gerardo.
Jag vet inte om det var ryssarna.
-Vilka ryssar? -Det är magen. Ge mig trasan.
Ryssarna hjälpte mig att komma in.
De tror att vi förstörde deras flyg.
-Varför tror de det? -Jag vet inte!
Jag ska ta av det här. Ett, två, tre.
Vad har hänt?
Sylvie, jag är en idiot.
Vad har du gjort?
Jag ville bara att alla skulle vara säkra, Horst.
De sa att de också ville det, men när de krävde att jag tog nycklarna…
Då visste jag att de ljög.
Nej!
Jag kämpade men kunde inte stoppa dem.
Nej!
De ville inte lyssna.
Du berättade om planen, din idiot.
Jävla rövslickare.
Jag ville hjälpa till, Horst.
Det är ditt fel att vi är här!
Det är mitt fel! Det var jag som dödade Terenzio.
Jag ville inte, men jag gjorde det. Jag dödade honom. Jag borde inte.
Jag ska erkänna.
Säga att jag var ensam. Då har de inget på er.
Men de knivhögg Rik. Heremans sköt mot mig. Gerardo är död.
-Vad? -Vi är ett mål för dem!
-Vi måste ge igen. -Nej, vi ska vänta på de andra.
-Som duvor? -De kommer om några timmar.
Exakt! Att bli räddade är vår bästa plan!
Om vi tar bort vindrutan?
Det funkar väl?
Om vi vill flyga i en cabriolet.
Vi lägger tillbaka den.
-Det tar en timme. -Minst.
Vi hinner aldrig tillbaka innan soluppgången.
Om jag dödade Terenzio skulle jag bli ledare.
Men jag måste kunna skydda er.
Säg inte så! Du erkänner inget.
-Annars erkänner jag också. -Jag med.
Jag dör hellre!
Då väntar vi, Sylvie.
Mathieu och de andra kommer snart. Då är allt över.
Vi har inget val.
Gia, lyssnar du?
Våra liv är i dina händer. Du är den enda som kan hjälpa.
Gia?
Vad händer om vi flyger utan vindruta?
-Vi fryser ihjäl. -Inte om vi flyger lågt.
Sant, men vår flygtid skulle fördubblas.
-Vad är planen? -Bra fråga.
Vad ska vi göra?
Vi hoppas att hon inte gjorde sönder nåt viktigt.
-Och om hon gjorde det? -Då är vi fast här för alltid.
Låt oss inte tänka på det nu!
Det måste finnas verktyg på flygplatsen.
Vi har 15 minuter på oss att hitta dem!
Jag förstår inte vad ni säger.
Men jag vet en sak.
Vi måste tillbaka till Ines och de andra. Nu.
Kom igen!
Jag kanske borde försöka övertala henne att öppna dörren.
Det skadar inte. Lycka till!
Gia, hör du mig?
Jäklar!
-Klandra inte dig själv. -Vem annars? Jag sköt honom.
-Han riktade ett vapen mot dig. -Har han familj här?
Det har ingen.
Har du i din bunker?
Jag har en bror där.
Inte nu längre.
Tack.
-Så att du kan värma dig. -Tack.
Jag trodde du var utsvulten.
Om du vill bli av med oss är gift inte ett dåligt sätt.
Skjuta dig är också ett bra sätt. Jag har 40 män här.
Du måste lita på oss.
-Tillit förtjänar man. -Ja.
Hur vet vi att ni inte skickade bomberna?
Såg ni inte skadorna på flygplatsen när ni landade?
Tror du att vi gjorde det?
Om inte ni, vem var det då?
Det är en bra fråga.
Min man sa åt mig att inte åka på resan.
Stressen skulle göra mina symptom värre.
Alla är pressade till bristningsgränsen.
Du är inte ensam.
-Vi är ensamma. -Nej.
Vi sitter i samma båt.
Om jag lärt mig nåt de senaste veckorna,
är det att vi behöver varandra.
Vi måste få kontakt.
Och det kommer från mig,
nån som aldrig brytt sig om andra människor.
Livet för mig var jobb och mer jobb.
Och nu är de här som min familj.
De gav mitt liv mening.
Det är inte meningsfullt. Du är rädd för att dö.
Kan du inte öppna, så att vi kan prata?
Vi behöver inte flyga någonstans.
Vi måste bara prata.
Du ljuger.
-Ni försökte lura mig med maskerna. -Nej.
Snälla, öppna dörren.
Vi måste tillbaka. De andra behöver hjälp.
Man kan inte rädda alla.
Men vi borde försöka.
Fan.
Öppna dörren!
Din galna bitch!
Det måste finnas en beväpnad, okänd grupp där ute.
Nån med mycket självförtroende och eldkraft.
Amerika.
Nej, inte USA. Det är för långt.
Kanske Nato-missiler här i Europa, men då hade vi vetat om det.
Vi övervakar alla Natos raketsilor. Inget har avfyrats.
Kan ni avfyra dem härifrån också?
Det kan vi.
Det måste vara nån som inte bara hörde våra Norge-planer
på radion, utan…
…som avfyrade nåt som kunde nå dessa båda platser.
Vem tror du?
Jag vet inte.
Vi måste ta reda på det fort.
Osman, starta. Vi kommer!
Fungerade det?
Och ni?
Det finns ingen verkstad. De måste ha allt på fastlandet.
Så vad gör vi?
Det finns inget mer vi kan göra.
Så vi åker tillbaka till frövalvet.
Och låter dagen gå.
"Låt dagen gå." Ska vi låta solen döda henne?
Vid solnedgången tar vi ut hennes kropp genom vindrutan,
fixar allt vi behöver för att flyga och åker tillbaka.
Vi borde ha berättat.
Vad?
Vid Nato visste vi vad som hände.
Vi visste ungefär vad som skulle hända.
Världen hade lyssnat på oss. Familjer, par…
Mormödrar med sina barnbarn kunde ha flytt tillsammans.
-Tänk inte på det som varit. -Så tänkte jag också.
Men det här
påminner oss om att när världen går under
överlever man bara om man är med dem man älskar.
Annars existerar vi bara.
Hon är inte galen.
Hon är den smartaste och modigaste av oss alla.
Ska du också stanna här och dö?
Kanske.
Jag fattar.
Men jag ger inte upp om jag kan hjälpa de andra.
Vi åker nu.
Hoppas du kommer.
Hörde du det, Gia? Det var sista utropet.
Tycker du att jag är modig?
Ja.
Till skillnad från mig.
De sa att de skulle vara tillbaka idag, men när?
Vad de än sa, så blir det inte ikväll. Solen är uppe.
Låter du oss gå?
Ät och sov lite.
Hon undrade om du låter oss gå.
Gerardo sa nåt klokt.
Vi måste ge intrycket att ni har fått rättvisa.
Vad fan betyder det?
Efter solnedgången,
när alla vaknar, kommer vi att hålla en rättegång.
-För er alla. -Jag dödade Terenzio, ensam.
-Sylvie! -Ingen annan, ni såg bandet.
Vilket band?
-Det har du inte gjort! -Sov gott.
De kommer att döda oss.
Laura har rätt. Vi måste härifrån.
Och gå vart?
Till frövalvet. Vi vet att vi är säkra där.
-Vi ringer och ber dem vänta. -Hur kommer vi till Norge?
Ryssarna kom i en helikopter.
Vi har en helikopterpilot.
-Fan, det stämmer. -Kan du?
-Flyga deras helikopter? -Vet du storlek, form, modell?
Ingen aning. De sa att de strippade ner den. Den kan flyga 1 000 km.
Svalbard är långt bort.
Ryska helikoptrar kan flyga på lågoktanigt bränsle.
-Vi kan tanka på vägen. -Bra!
Hur kommer vi härifrån?
Vart leder den?
Det finns ventiler i vissa rum.
-Vi behöver en skärbrännare. -Vi behöver alltid en skärbrännare!
Från och med nu har nån alltid en skärbrännare, okej?
-Vi kanske kan göra en. -En skärbrännare?
Menar du allvar?
Vi kan försöka.
Ge mig de där två batterierna. Ta kablarna här.
Det borde räcka.
Vänta.
Det är okej.
-Det är två soldater. -Vilka?
-Tanin och Dipper. -Fan, de är ena jävlar.
-Vi måste komma förbi dem. -"Förbi dem"?
Vet du en annan utväg?
Nej, det är den enda.
Vi stänger av strömmen. Då ser de inget.
Och hur ska vi se?
Bra fråga.
Vi är döda.
Dominiks mörkersyngrej.
Han lekte med den. Det kan fungera.
-Bra idé. -Vänta!
Vad är planen?
Att gå förbi dem i mörkret med glasögon för mörkerseende?
Det är helgalet!
Tio minuter till solnedgång.
Fan, vi är körda.
Har den äran idag
Har den äran, kära Joséphine
Har den äran idag
Ja!
Jävlar!
Hon förstörde allt.
Är det illa?
Det är inte bra.
Vi måste se skadorna. Det kanske inte är så illa.
Hur går det? Ayaz undrar.
Säg åt honom att förbereda fröna. Vi kanske kan ta alla.
-Ska vi inte åka ikväll? -Jag vet inte än!
-Ayaz? -Fortsätt.
Mathieu vet inte förrän han är inne.
Fortsätt lasta så mycket ni kan.
Jag väntar på en uppdatering.
Okej.
Vad sa han?
-Inget beslut än. -Vad?
Om de inte kan fixa flyget är vi fast här.
Tanken har slagit mig.
Håll dig nära!
Vad var det?
-Fan! -Jag tror att det är generatorn.
Dipper, vakna. Strömmen har gått.
Jag behöver en ficklampa. Har du en ficklampa?
Är det slut på bränsle?
Lys här! Kom igen!
Den är trasig.
Ge mig en skruvmejsel!
Har nån stängt av den?
Fästingarna.
Vad?
Vi kan inte stänga den.
Ryssarna sprängde den.
-Vi måste blockera den, sakta ner dem. -Jag har en idé!
Det är kört.
Vi fixar det vi behöver.
Med vilka delar?
Vi hittade inte ens verktyg.
Tur att jag bad Markus följa med.
Båda piloterna är här, så ingen kan rädda oss.
Och den mystiska gruppen som ryssarna sa bombade oss?
Sa du inte att alla ryssar är lögnare?
Historiskt sett, ja. Men om de inte ljuger…
Om en tredje grupp kommer för att hämta frön…
Fientliga eller inte, kan vi övertyga dem om att vi vill ha fred.
Var skulle de landa? Vi blockerade banan.
Vi kan bogsera det.
Eller dra det från landningsbanan. Vi har lastbilar.
-Sen kan de landa och vi är räddade. -Tänk om ingen kommer?
Då gör vi reservdelarna själva.
Ficklampa!
De jävlarna!
-Vad är det? -Hämta tryckluftsborren nu!
En jävla Jeep framför dörren.
Inget plan, ingen radio.
En miljon frön som inte gror för att de lagrades i en frys.
Så vadå?
Svälter vi ihjäl?
Inte så här.
Min familj emigrerade från Egypten.
Före jag föddes var det krig.
Sandkriget, sexdagarskriget, utmattningskriget.
Min farfar sa alltid:
"När du har förlorat, men inte vill erkänna det, kan du bara skrika."
Det är dags att skrika.
Kör! Kom igen!
Håll fast!
Är det nån där?
Ayaz? Markus? Kan ni höra mig?
De borde höra oss. Från marken eller luften.
Om planet är igång.
Det ordnar sig.
Särskilt för Markus.
Vad?
Jag måste berätta nåt. Jag ville vänta tills de kom tillbaka.
Jag måste dra åt bandaget. Du blöder mycket.
Du kommer att bli bra.
Han har anemi. Han sa det på planet.
-Nej, det är inte sant. -Jo, du sa det!
-Det är därför du inte gjorde lumpen. -Det var inte sant.
Jag var bara rädd.
Jag har alltid varit rädd.
Rik, de knivhögg dig för att ta nycklarna.
Inget kan skrämma dig nu.
Du är en hjälte.
Vi flyttar planet från banan. Jakub säger att det tar några timmar.
Vi ses sen.
Var fan är de?
-Säkert att bränslet fungerar? -De sa så.
Frågan är hur jag ska flyga med alla.
De var bara tre. Med mycket bränsle.
Vad gör du?
Planet är förstört.
Och som du sa, vi är fast här.
Jag ville vänta tills vi var tillbaka, men det verkar inte bli så.
Vem vet om vi nånsin kommer tillbaka.
-Vad är det? -Ines läste ditt brev.
Hon berättade allt.
Ja.
Ja, det är sant.
Jag ljuger inte.
Så ädelt.
-Lom ville skrämma henne. -"Skrämma henne"?
Zara bråkade alltid med översten.
Han sa att målet var att skrämma dem. Det är allt.
Det var en order.
En soldat måste alltid följa en order.
Ingen av oss visste att det inte fanns någon nyckel.
Av alla dörrar, all otur…
Han ville lära henne att bunkern var farlig, och att hon behövde oss.
Jag ska lära dig nåt. Ner på knä.
-Du måste… -Ner på knä!
-Du anar inte hur jag kände. -Jag tror jag vet.
Jag är ledsen.
Hörde ni det?
En jeep!
De kommer!
Kom igen!
Är det nåt fel?
Jag vet inte.
Tändning, kontrollampa, gasreglage avstängt…
Kom igen! Det borde funka!
Jag hör dem! De närmar sig.
-Vad står det? -Det är på ryska!
Jag försöker igen.
Du är en hjälte, Rik.
-Vad ska vi göra? -Bränslet.
Jag har det!
Lyft nu!
Kan inte! Det tar en stund att värma upp!
Vi har inte tid!
Vad håller han på med?
-Kom tillbaka! -Vi måste åka!
Vi måste stoppa honom!
Kom tillbaka!
Åk!
Rik!
-Vi måste stoppa honom! -Vi måste åka nu!
Åk!
Rik!
Kom tillbaka!
Det har förkrossat mig. Det måste du veta.
Du är inget monster. Du gör som monstren säger åt dig!
Hallå?
Är det nån där?
De är där borta! Där uppe! Kom igen!
Får jag skjuta?
-Är du säker? -Gör det!
Eld!
Jag är inte rädd!
Hallå! Vad händer?
-Släpp vapnet! -Han tänker döda mig!
-Är du turk? -Ja, broder. Lägg ner pistolen.
Vi har en ubåt. Vi är forskare.
Försvinn, broder!
Vi måste prata!
Gör det inte!
Alla betalar priset!
Vart tog de vägen?
Vad är det?
-Vill du lyfta den? -Dra åt helvete!
-Herrejävlar! -Jösses!
Horst gjorde det!
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis