EN NETFLIX-SERIE
REJSE TIL MOSKVA
Er to timer nok før afgang?
-Hvornår går dit fly? -Omkring midnat.
En enkelt time er nok.
Horst?
Må jeg tale med dig?
Selvfølgelig.
-Hold op! -Hun så ikke noget.
Alt er reserveret.
Jeg kommer ikke.
Hvad? Hvorfor ikke?
Hvad foregår der?
Laetitia dropper Horst. Jeg hørte hende tale med Charline.
-De var sammen i et par måneder. -Jeg drak med Horst,
og han indrømmede, at han var jomfru før Laetitia.
Hvad for noget?
-Slet intet? -Ikke helt, men tingene har ændret sig.
Du skulle høre det før konferencen.
Vi kan rejse som kolleger.
Måske en dag.
-EAA Klima og energi. -Horst Baudin?
-Han er ikke disponibel. -Hvornår er han? Det er vigtigt.
-Vil du lægge en besked? -Jeg ringer igen.
Der var et opkald.
-Hvem? -Det sagde han ikke.
Mellemøstlig accent. Han lød vred. Han ringer igen.
Jeg er lidt utilpas. Jeg arbejder hjemmefra, indtil jeg rejser.
Hvad hvis han ringer igen?
Sig, hvad du vil. Tak.
Det lyder måske sjovt, men…
Jeg troede på NATO.
Fordi jeg tror på fred.
Jeg tror på sandheden, domstole og retfærdighed.
-Hænderne op! -Læg jer ned!
Hvem fanden er I? Tag det roligt.
Pis!
-Hvad satan? -Bliv her!
-Hvad gør vi? -Slås!
Vi gemmer os!
-Hvem fanden er I? -Læg våbnet!
-Smid jeres våben! -Nej, læg jer ned!
Læg våbnene!
-Læg den! Jeg skyder! -Vent!
Tag det roligt, alle sammen!
Lad os tale.
Lad os tale om, at I ødelagde vores fly.
Men vi…
Jeg er forvirret.
Forvirret eller afsløret?
-Lad os skyde dem. -Er det russisk?
Hvordan lever I endnu?
-I er fra den russiske bunker! -En ruin nu.
-I ødelagde vores fly. -Kvinden fortalte os alt.
Hvilken kvinde?
-Pis. -Hende.
Ines?
Ines, hvad har du sagt?
Ines, hvilke løgne har du sagt?
Han efterlod mig derude.
Læg jeres våben!
Sænk jeres våben!
Rolig nu!
Det er okay.
Har I efterladt flåterne?
Ned! Hænderne på hovedet!
Der er de!
Pis også!
Tag en pause.
-Der er intet i hangaren. -Det her hjælper ikke.
Åbn den dør!
-Tilbage! Jeg skyder! -Døren er lavet til at modstå det!
-Og det er farligt for os og hende! -Til helvede med hende!
Ind med jer!
Rik!
Lad os hjælpe.
-Var det et skud? -De skød Gerardo.
Jeg ved ikke, om det var os eller russerne.
-Russere? -Maven. Giv mig den klud.
Russere hjalp mig tilbage i bunkeren.
De tror, vi ødelagde deres fly.
-Hvorfor det? -Jeg ved det ikke!
Jeg fjerner den nu. En, to, tre.
Hvad skete der?
Sylvie, jeg er en idiot.
Hvad gjorde du?
Jeg ønskede bare, at alle var beskyttede.
De sagde, de ønskede det samme,
men da de ville give mig nøglerne,
vidste jeg, de løj.
Nej!
Jeg kæmpede imod, men forgæves.
Nej!
De ville ikke lytte.
Du fortalte dem planen, din idiot.
Din røvslikker.
Jeg prøvede at hjælpe, Horst.
Det her er din skyld!
Det er min skyld! Det var mig, der dræbte Terenzio!
Det gjorde jeg desværre.
Det skete, selvom det var forkert.
Jeg vil tilstå.
Jeg var alene om det. De har intet på jer.
Men de dolkede Rik. Heremans skød efter mig. Gerardo er død.
-Hvad? -De er efter os!
Vi må slå tilbage.
Nej, vi må vente på de andre.
-Og være nemme mål? -De sagde, de snart når frem.
Ja! At blive reddet er den bedste plan!
Kan vi fjerne forruden?
Vil det fungere?
Vi vil flyve rundt i en cabriolet.
Vi sætter ruden tilbage igen.
-Det tager en time. -Mindst.
Vi når ikke tilbage før daggry.
Dræbte jeg Terenzio, ville jeg lede. Det troede jeg.
Men jeg kan slet ikke beskytte os.
Hold op! Du skal ikke tilstå noget!
-Ellers gør jeg det samme. -Og jeg.
I så fald vil jeg hellere dø!
Så venter vi, Sylvie.
Mathieu og de andre kommer snart. De løser problemet.
Vi har intet valg.
Gia, kan du høre os?
Menneskeliv er i dine hænder. Kun du kan hjælpe.
Gia?
Og hvis vi flyver uden forrude? Ingen ilt?
-Og vi fryser ihjel. -Ikke hvis vi flyver lavere.
Men flytiden fordobles. Vi lander stadig efter daggry.
-Hvad er planen? -Ja tak.
Hvad gør vi?
Vi må håbe, vi kan ordne elektronikken.
-Ellers? -Er vi fanget her.
Lad os ikke sådan!
Der må være værktøj i lufthavnen.
Vi har 15 minutter, ellers flyver vi ikke i aften!
Jeg forstår ikke, hvad I siger!
Men jeg ved dog,
at vi skal tilbage til Ines og de andre.
Fart på!
Jeg kan forsøge at få hende til at åbne.
Det kan ikke skade. Lykke til.
Gia, kan du høre mig?
Fandens også!
-Du må ikke bebrejde dig selv. -Hvem ellers? Jeg skød ham.
-Han rettede sit våben mod dig. -Havde han familie?
Det har ingen her.
Har du i jeres bunker?
En bror.
Men ikke længere.
Tak.
-Få varmen. -Tak.
Var du ikke sulten?
Gift ville nemt kunne få ram på os.
Det kunne et gevær også. Jeg har 40 mænd hernede.
I må stole på os.
-Tillid som fortjent. -Enig.
Hvordan kan vi vide, I ikke sendte bomberne?
Så I ikke skaderne i lufthavnen?
-Skulle vi ramme os selv? -Hvem står ellers bag?
Det er et godt spørgsmål.
Min mand sagde, jeg skulle blive hjemme.
Stresset ville forværre symptomerne.
Denne oplevelse har presset os alle.
Du er ikke alene.
-Vi er helt alene. -Nej.
Vi er alle i samme båd. Vi står sammen.
Hvis der er noget, jeg har lært, så er det, at vi har brug for hinanden.
Vi må skabe forbindelser.
Og det kommer fra mig. En, der var ligeglad med andre.
Livet for mig var arbejde og mere arbejde.
Og nu er de mennesker min familie. De gav mening til mit liv.
Ikke mening, men forfængelighed. Du er bange for at dø.
Åbn døren, så vi kan snakke.
Vi behøver ikke flyve væk.
Vi vil bare snakke.
Du lyver.
-Ligesom med maskerne. I vil narre mig. -Nej.
Åbn nu døren.
-Vi skal tilbage. De har brug for mig. -Man kan ikke redde alle.
Men skal vi ikke prøve?
Pis…
Åbn nu den fandens dør, din skøre kælling!
Der må være en bevæbnet, ukendt gruppe.
Nogen uden frygt, men med selvtillid og ildkraft.
Amerika.
Nej, ikke USA. Der er for langt.
Måske NATO-missiler her i Europa, men det ville vi kende til.
Vi overvåger alle NATO-siloer. Intet er affyret.
-Kan I affyre dem herfra? -Ja.
Nej, en i nærheden, der har hørt vores samtaler om Norge over radioen,
og som kunne ramme begge mål.
Hvem tror du?
Jeg ved det ikke.
Men vi må tænke hurtigt.
Osman, start bilen! Vi kommer!
Virkede det?
Jer?
Intet værksted. Alt er nok på fastlandet.
Hvad gør vi?
Vi har intet valg.
Vi må tilbage til frøhvelvet. Og lade dagen passere.
Betyder det, at solen vil dræbe hende?
I morgen tager vi hendes lig ud gennem forruden,
før vi reparerer det, vi kan, og flyver tilbage til bunkeren.
Vi skulle have sagt det.
Hvad?
NATO vidste, hvad der ville ske.
Vi havde i hvert fald en anelse.
Folk ville have hørt om det. Familier og par…
Bedstemødre med børnebørn… Folk kunne have fundet sammen.
-Vi kan ikke tænke på fortiden. -Det troede jeg også.
Men det her…
Når verden går under,
kan man kun overleve ved at være hos sine elskede.
Ellers overlever vi ikke. Vi eksisterer bare videre.
Hun er ikke skør,
men den klogeste og modigste af os alle.
Vil du nu blive her og dø med hende?
Måske.
Det forstår jeg.
Men jeg giver ikke op, hvis jeg kan hjælpe de andre.
Vi kører nu.
Jeg håber, du kommer.
Hørte du det, Gia? Det er sidste udkald.
Synes du virkelig, jeg er modig?
Ja.
I modsætning til mig.
De ville være tilbage i dag, men hvornår?
Det bliver ikke i aften. Solen er fremme.
Lader I os gå?
Spis, og hvil jer.
Hun spurgte: "Lader I os gå?"
Gerardo sagde noget klogt.
Man skal kunne se, at det var retfærdigt.
-Hvad skal det betyde? -Når solen er gået ned,
og alle vågner, holder vi en retssag.
-For hver af jer. -Jeg dræbte Terenzio alene.
-Sylvie! -Kun mig. Du så videoen.
Hvilken video?
-Du vover ikke… -Sov godt.
De slår os ihjel.
Laura havde ret. Vi må ud herfra.
Og gå hvorhen?
Til frøhvelvet. Vi er i sikkerhed der. Vi får fat på de andre, når vi er ude.
-Hvordan kommer vi til Norge? -Russerne kom i en helikopter.
Vi har en helikopterpilot.
-Nå ja! -Kan du flyve deres helikopter?
-Kender du størrelse, form eller model? -Nej. De sagde, de havde fjernet alt.
-Den kan flyve 1.000 km. -Svalbard er længere væk.
Russiske helikoptere behøver ikke kvalitetsbrændstof.
-Vi kan tanke på vejen. -Glimrende!
Hvordan kommer vi ud?
Hvor fører den hen?
Måske fører den til ventilationen i andre værelser.
-Vi får brug for en blæselampe. -Hvorfor altid en blæselampe?
Fra nu af skal vi altid have en på os!
-Måske kan vi lave en. -En blæselampe? Er det dit alvor?
Vi kan prøve.
Giv mig de to batterier. Tag kablerne herhen.
Det burde være nok.
Vent.
Fri bane.
-To soldater. -Hvem?
-Tanin og Dipper. -De er nogle svin.
-Vi må forbi dem. -"Forbi dem"?
Er der ingen anden vej?
Nej, det er den eneste.
Vi slukker for strømmen. De kan intet se.
Og hvordan gør vi det?
Godt spørgsmål.
Vi er færdige.
Dominiks nattesynsbriller.
Han legede altid med dem.
-God ide. -Vent!
Hvad er planen nu? Går vi forbi dem med nattesynsbriller?
Det er tosset!
-Solen går ned om ti minutter. -Vi er sgu på røven.
I dag er det Joséphines fødselsdag
-Pis også. Hun har ødelagt alt. -Ser det slemt ud?
Det er ikke godt.
Vi må ind for at se skaderne.
Hvordan går det? Ayaz spørger.
Han skal klargøre frøene. Vi kan måske tage dem alle.
-Rejser vi i aften? -Det ved jeg ikke endnu!
-Ayaz. -Sig frem.
Mathieu ved intet, før de kommer ind.
Han siger, at I skal klargøre alt, I kan.
-Fint. Du må holde os ajour. -Okay.
Hvad sagde han?
-Intet nyt endnu. -Hvad?
Vi er fanget her, hvis de ikke reparerer det.
Ja, det har jeg luret.
Hold jer tæt!
Hvad var det?
-Pis! -Jeg tror, det er generatoren.
Dipper, vågn op! Strømmen er gået.
Har du en lommelygte? Har du en?
Er den løbet tør?
Lys her! Nu!
Den er ødelagt.
Giv mig en skruetrækker! Nu!
Har nogen slukket den?
Flåterne.
Hvad i… Hvad?
-Vi kan ikke lukke døren. -Russerne sprængte den op.
-Vi må blokere den. -Jeg har en idé!
Vi er på røven, ikke?
Vi kan ordne det meste.
Med hvad?
Vi kunne ikke engang finde værktøj.
Jeg bad Markus tage med.
Begge piloter er her. Ingen kan redde os.
Hvad med dem, som bombede os ifølge russerne?
-Du sagde, russere er løgnere. -Historisk set. Men hvis de ikke lyver…
Hvis en tredje gruppe vil have frøene…
Vi kan overbevise dem om, at vi blot ønsker fred.
Hvor skulle de lande? Vi blokerede landingsbanen.
Vi slæber flyet væk.
Vi kan trække det. Vi har vogne og kæder.
-Vi er reddet, hvis de lander. -Og hvis ingen kommer?
Så laver vi selv reservedelene.
Lommelygte!
De møgsvin!
-Hvad kan du se? -Hent trykluftsboret!
En skide Jeep foran døren.
Intet fly, ingen radio.
En million frø, der ikke vokser i en fryser.
Og hvad så?
Skal vi sulte ihjel?
Ikke sådan her…
Min familie emigrerede fra Egypten. Der var mange krige før min tid.
Sandkrigen. Seksdageskrigen. Udmattelseskrigen.
Min bedstefar sagde:
"Vil man ikke indrømme, man er fortabt,
kan man kun skrige."
Jeg tror, vi bør skrige.
Kom så!
-Læg tryk på! -Er der nogen?
Ayaz? Markus? Kan I høre mig?
-De burde kunne høre os hvor som helst. -Hvis flyet er startet.
Det skal nok gå.
Især for Markus.
Hvad?
Jeg ville ikke have sagt noget, før de andre kom tilbage.
Bandagen skal strammes. Du bløder stadig meget. Men du klarer den!
Han er anæmisk. Det sagde han selv.
-Det passer ikke. -Det sagde du!
-Du kunne ikke komme i hæren. -Det sagde jeg, men det var ikke sandt.
Jeg var bare bange. Jeg har altid været bange.
Rik, de dolkede dig og tvang dig.
Intet kan skræmme dig nu.
Du er en ægte helt.
Vi flytter flyet fra landingsbanen. Det vil tage et par timer.
Vi ses senere.
Hvor fanden er de?
Vil brændstoffet virke?
Det har jeg hørt.
Men hvordan flyver jeg med os alle om bord?
De var kun tre og havde masser af brændstof.
Hvad laver du her?
Flyet er ødelagt.
Og som du selv sagde: Vi er fanget her.
Jeg ville have vente, til vi vendte tilbage,
men det sker nok ikke nu.
Måske sker det aldrig.
-Hvad er der? -Ines læste dit brev.
Hun har fortalt mig alt.
Ja.
Det er sandt. Jeg vil ikke lyve.
Hvor ædelt.
Lom sagde, vi ville skræmme hende.
-"Skræmme hende"? -Zara skændtes altid med obersten.
Målet var at skræmme dem. Det var alt.
Det var en ordre.
En soldat skal altid parere ordre.
Ingen vidste, at der ingen nøgle var.
Ud af alle døre… Uheldigvis…
Hun skulle forstå, at her var farligt, og at hun havde brug for os.
Lad mig lære dig noget. Ned på knæ.
-Vent… -Ned på knæ!
-Det har ædt mig op. -Det forstår jeg godt.
Undskyld.
Hørte I det?
En Jeep! De kommer!
Kom nu!
Er der noget galt?
Jeg ved det ikke.
Tænding, lys, gasregulering…
-Det burde virke! -De er tæt på!
-Hvad står der? -Det er russisk!
Jeg prøver igen.
Du er en helt, Rik.
-Hvad gør vi? -Brændstoffet.
Nu lykkes det!
Let nu!
-Det tager et minut at starte op! -Vi har ikke et minut!
Hvad gør han?
-Kom tilbage! -Vi må af sted!
Vi må stoppe ham!
Rik, kom tilbage!
Let nu!
Rik!
-Vi må stoppe ham! -Vi letter!
Let nu!
Rik! Kom tilbage!
Den har ædt mig op indefra.
Du er ikke et monster. Du gør bare, hvad monstre siger.
Hallo?
Er der nogen?
De er der! Deroppe!
-Tilladelse til affyring? -Gør det!
Skyd!
Jeg er ikke bange!
Hvad foregår der her?
-Læg pistolen! -Han slår mig ihjel!
-Er du tyrkisk? -Ja, bror. Læg pistolen.
Vi har en ubåd. Vi er forskere.
Hold afstand!
Lad os tale sammen.
Gør det ikke!
Alle betaler prisen!
Hvor kørte de hen?
Hvad er det?
-Løfter du den? -Rend mig.
-Så for satan! -Du store…
Horst gjorde det sgu!
Tekster af: Joachim Toftdahl Olesen