SERIÁL NETFLIX
VAŠE CESTA DO MOSKVY PŘÍMÝ LET
Být na letišti dvě hodiny před letem?
- V kolik ti to letí? - Kolem půlnoci.
Stačí, když tam budeš o hodinu dřív.
Horste?
Můžeš na chvilku?
Ovšem.
- Přestaň! - Neboj. Nic neviděla.
Odbavil jsem nás.
Já neletím.
Cože?
Proč ne?
Co se děje?
Laetitia pouští Horsta k vodě. Říkala to Charline.
- Jsou spolu pár měsíců. - Jo, ale nedávno jsme si vyšli.
Opil se a přiznal, že před Laetitií byl panic.
Cože?
- Nic? - Ne, nic.
Už to není jako dřív.
Chtěla jsem ti to říct před tou konferencí.
Nemůžeme jet jako kolegové?
Možná jednou.
Agentura pro životní prostředí.
Horst Baudin?
- Teď bohužel nemůže. - Kdy se vrátí? Je to naléhavé.
- Nevím. Můžu něco vyřídit? - Ještě zavolám.
Někdo ti volal.
- Kdo? - To neřekl.
Měl středovýchodní přízvuk.
Zněl rozrušeně. Prý ještě zavolá.
Není mi dobře. Až do odletu budu pracovat z domova.
Co mám říct, když zavolá?
Co chceš. Díky.
Může to znít divně, ale…
Věřil jsem v NATO.
Protože věřím v mír.
Věřil jsem v pravdu.
Věřím v pravdu, soudy a spravedlnost.
- Ruce vzhůru! - K zemi!
Kdo jste? Prosím, uklidněte se.
Do prdele!
- Co se děje? - Zůstaňte tu.
- Co budeme dělat? - Bojovat.
Schovejte se!
- Kdo sakra jste? - Odhoďte zbraň!
Odhoďte zbraň!
Ne, k zemi!
Položte ty zbraně!
- Polož to! Budu střílet! - Hej! Počkejte!
Všichni se uklidněte.
Promluvíme si.
Promluvme si o tom, jak jste zničili naše letadla.
Ale… My…
Jsem zmatený.
Zmatený, nebo přistižený?
- Zastřelíme je. - Počkat, to je Rus?
Jak to, že žijete?
- Sakra! Jste z toho ruského bunkru. - Z toho, co z něj zbylo.
- Zničili jste naše letadla. - Ta žena nám vše řekla.
Žena? Jaká žena?
- Sakra. - Ona.
Ines?
Ines, cos jim řekla?
Ines, cos jim nalhala?
Nechal mě venku zemřít.
- Odložte zbraně. - Hej!
- Odložte zbraně! - Hej!
Hej! Dobře?
To je dobrý.
Tys tam nechal ty štěnice?
K zemi! Ruce za záda!
Tamhle jsou!
Sakra!
Šetři dechem.
- V hangáru skoro nic není. - Tímhle ty dveře neotevřeme.
Otevřete sakra!
Ustupte! Rozstřílím je.
Ne! Tyhle dveře to vydrží.
- Nemluvě o nebezpečí pro nás i pro ni! - Ona? K čertu s ní!
Pohyb! Rychle!
Honem!
Riku!
Pojď, pomůžeme ti.
- Byl to výstřel? - Zastřelili Gerarda.
Nevím, jestli naši, nebo Rusové.
- Jací Rusové? - Je to břicho. Dej mi ten hadr.
Ti, co mi pomohli zpátky do bunkru.
Myslí si, že jsme jim zničili letadla.
- Proč by to dělali? - Já nevím!
Sundám to, jo? Raz, dva, tři.
Co se stalo?
Sylvie, jsem idiot.
Cos to udělal?
Jen jsem chtěl, aby byli všichni v bezpečí, Horste.
Říkali, že to chtějí taky,
ale když trvali na tom, abych si vzal klíče,
věděl jsem, že lžou.
Ne!
Bojoval jsem, ale nemohl jsem je zastavit.
Ne!
Nechtěli poslouchat.
Prozradils jim ten plán, ty idiote.
Do prdele.
Chtěl jsem pomoct, Horste.
To, že tu jsme, je tvoje vina.
Ne! Je to moje vina! To já jsem zabila Terenzia.
Nechtěla jsem, ale je to tak.
Zabila jsem ho. Neměla jsem to dělat.
Přiznám se.
Řeknu, že jsem jednala sama. Vás nechají být.
Ale počkej, pobodali Rika.
Heremans na mě střílel. Gerardo je mrtvý.
- Cože? - Jsme pro ně terč!
To chce protiútok.
Ne, musíme počkat na ostatní!
- Jako ovce? - Podle Jakuba tu budou za pár hodin.
Přesně tak! Dát se zachránit je náš nejlepší plán!
Co když sundáme čelní sklo?
To by šlo, ne?
Pak poletíme zpět v kabrioletu.
Vrátíme ho, až Giu vytáhneme.
- To potrvá asi hodinu? - Nejmíň.
Což znamená, že se do bunkru nevrátíme před úsvitem.
Myslela jsem, že když zabiju Terenzia, stanu se vaší vůdkyní.
Ale když vás neochráním, k čemu jsem?
To neříkej! Nic přiznávat nebudeš.
Nebo se přiznám taky.
Já taky.
Než to, tak radši umřu!
Takže počkáme, Sylvie.
Mathieu a ostatní tu budou brzy. Pak bude po všem.
Nemáme na výběr.
Gio, slyšíte?
Máte v rukách lidské životy. Vy jediná můžete pomoct.
Gio?
Při letu bez čelního skla budeme bez kyslíku?
Jo, a umrzneme.
Ne když poletíme níž.
Jo, ale poletíme dvakrát déle. A do úsvitu bychom to nestihli.
- Jaký je plán? - Dobrá otázka.
Co budeme dělat?
Modlit se, ať nerozbije něco, co neopravíme.
- A kdyby ano? - Pak tu zůstaneme navždy.
Teď na to nebudeme myslet!
Někde na letišti musí být nářadí.
Máme 15 minut, abychom ho našli, nebo dnes neodletíme!
Nevím, o čem všichni mluvíte.
Ale jednu věc vím.
Musíme zpátky k Ines a ostatním.
Jdeme!
Možná bych měla zkusit přesvědčit ji, aby otevřela dveře.
To nezaškodí. Hodně štěstí.
Gio, slyšíte mě?
Kruci!
- Neobviňuj se. - Koho jiného? Zastřelil jsem ho.
- Mířil na tebe zbraní. - Má tu nějakou rodinu?
To nikdo.
Vy ve vašem bunkru ano?
Měl jsem tam bratra.
Už nemám.
Děkuju.
- Něco na zahřátí. - Díky.
Myslel jsem, že hladovíte.
Jestli se nás chcete zbavit, jed by nebyl špatný způsob.
Tak jako zastřelení.
Mám tady 40 mužů.
Budete nám muset věřit.
- Důvěru je třeba si zasloužit. - Souhlasím.
Jak zjistíme, že jste ty bomby neshodili vy?
Neviděli jste při přistání škody na našem letišti?
Myslíš, že jsme to udělali sami?
Pokud ne, tak kdo?
To je dobrá otázka.
Manžel mi říkal, ať sem nejezdím.
Ten stres by mé příznaky ještě zhoršil.
Tato zkušenost nás všechny dohnala až ke krajnosti.
Nejste sama.
- Jsme úplně sami. - Ne.
Jsme všichni na stejné lodi. Jsme v tom spolu.
Gio, v posledních týdnech jsem se naučila,
že potřebujeme jeden druhého.
Musíme se spojit.
A to říkám já,
které na ostatních nikdy moc nezáleželo.
Život pro mě byl práce a víc práce.
A teď jsou ti lidé jako moje rodina.
Dali mému životu smysl.
To není smysl, je to marnivost. Bojíte se smrti.
Otevřela byste ty dveře, ať si můžeme promluvit?
Nemusíme nikam letět, Gio.
Jen si musíme promluvit.
Lžete.
Jako s těmi maskami. Chcete mě podvést.
Ne.
Prosím, otevřete dveře.
Musíme se vrátit. Jsou tam lidé, co potřebují pomoc.
Nemůžete zachránit všechny.
Ale neměli bychom to zkusit?
Sakra.
Otevři sakra ty dveře!
Ty bláznivá mrcho!
Musí tam být neznámá ozbrojená skupina.
Co nemá strach, zato fůru sebevědomí a palebné sily.
Amerika.
Ne, Státy ne. Je to moc daleko.
Možná nějaké střely NATO v Evropě, ale o tom bychom věděli.
Monitorujeme všechna sila NATO. Nic nebylo vypuštěno.
Mohli byste je odpálit i odsud, kdybyste chtěli?
Mohli.
Museli by být tak blízko, aby vysílačkou zachytili nejen
náš plán s Norskem, ale…
mohl by vypustit něco, co by zasáhlo obě místa.
Koho myslíš?
Já nevím.
Něco mi říká, že to musíme rychle zjistit.
Osmane, nastartuj. Už jdeme!
Zabralo to?
Vy?
Není tu opravna. Musí mít všechno na pevnině.
Tak co uděláme?
Nic jiného dělat nemůžeme.
Takže se vrátíme do sejfu.
A necháme uplynout den.
„Necháme uplynout den“ znamená, že počkáme, až ji zabije slunce?
Zítra při západu slunce vytáhneme její tělo čelním sklem,
spravíme vše, abychom mohli letět,
a vrátíme se do bunkru.
Měli jsme to říct ostatním.
Co?
V NATO jsme věděli, co se děje.
Aspoň v jednu chvíli jsme měli docela dobrý nápad.
Svět by nám naslouchal. Rodiny, páry…
Babičky s vnoučaty se mohly schovat společně.
- Teď není čas myslet na minulost. - To jsem si taky myslela.
Ale tohle zde
nám připomíná, že když svět končí,
jediný způsob jak přežít, je být s lidmi, které milujeme.
Jinak nepřežijeme, jen existujeme.
Ona není blázen.
Je nejchytřejší a nejstatečnější z nás všech.
A co? Zůstaneš tady a umřeš taky?
Možná.
Rozumím.
Ale já to nevzdám, když vím, že můžu pomoct ostatním.
Odjíždíme.
Doufám, že přijdeš.
Slyšela jste, Gio? Je to poslední výzva před odjezdem.
Vážně jsem podle vás statečná?
Ano.
Na rozdíl ode mě.
Řekli, že se dnes vrátí, ale kdy, večer?
Ať řekli cokoli, dnes večer to nebude. Slunce ještě svítí.
Necháte nás jít?
Najezte se a jděte spát.
Ptala se, jestli nás pustíte.
Gerardo řekl něco moudrého.
Musí to vypadat, že se vám dostalo spravedlnosti.
Co to sakra znamená?
Až zapadne slunce
a všichni se probudí, proběhne soud.
- S každým z vás. - Terenzia jsem zabila já. Sama.
- Sylvie! - Nikdo jiný, viděls tu kazetu.
Jakou kazetu?
- To bys neudělal! - Dobře se vyspěte.
Takže nás zabijí.
Měním názor. Laura má pravdu. Musíme pryč.
A kam?
Do sejfu se semeny. Tam budeme v bezpečí.
Venku zavoláme ostatním, ať počkají.
Jak se dostaneme do Norska?
Podle Ines přiletěli Rusové vrtulníkem.
Moc toho nemáme, ale máme pilotku vrtulníku.
- To je fakt. - Zvládneš to?
Jejich vrtulník?
Znáš jeho velikost, tvar, model?
Netuším. Řekli, že ho rozebrali, že je to v podstatě létající plechovka.
- Uletí 1 000 km. - Svalbard je mnohem dál.
Ruským vrtulníkům stačí podřadné palivo. Jsou jak travní sekačky.
- Můžeme tankovat cestou. - Super!
Jak se odsud dostaneme?
Kam to vede?
V některých místnostech jsou ventilace. Možná se spojují.
Potřebujeme letlampu nebo tak.
Vždycky potřebujeme letlampu!
Odteď ať ji má někdo vždycky u sebe.
- Možná ji můžeme vyrobit. - Letlampu?
Vážně?
Můžeme to zkusit, ne?
Podej mi ty dvě baterie. Vezmi tamhlety kabely.
To by mělo stačit.
Počkat.
Dobrý.
- Jsou tam dva vojáci. - Kdo?
- Tanin a Dipper. - Takoví parchanti.
- Musíme kolem nich projít. - „Kolem nich?“
Znáš jinou cestu ven?
Ne, tahle je jediná.
Vypneme proud. Nic neuvidí.
A jak uvidíme my?
Dobrá otázka.
Jsme mrtví.
Dominikovo noční vidění.
Pořád si s ním hrál. To by mohlo fungovat.
- Dobrý nápad. - Počkej!
Jaký je plán?
Projít kolem nich ve tmě s nočním viděním?
To je šílený!
Za deset minut slunce zapadne.
Sakra, jsme v háji.
Hodně štěstí, zdraví,
hodně štěstí, zdraví,
hodně štěstí, milá Joséphine,
hodně štěstí, zdraví!
Jo!
Sakra!
Všechno zničila.
Je to zlé?
Není to dobré.
Škody uvidíme až uvnitř. Možná to není tak zlé.
Jak to jde?
Ayaz se ptá.
Řekni mu, ať dál chystá semena. Možná je vezmeme všechna.
Dnes večer neodletíme?
Ještě nevím!
- Ayazi? - Mluv.
Mathieu zjistí stav, až bude uvnitř.
Máte prý naložit co nejvíc.
Fajn, budu čekat na zprávu.
Dobře.
Co říkal?
Ještě nic neví.
Cože?
Když neopraví řídicí panel, zůstanem tu trčet.
To mě taky napadlo.
Držte se u sebe!
Co to bylo?
- Sakra! - Myslím, že je to generátor.
Dippere, vzbuď se. Vypadl proud.
Máš baterku? Potřebuju baterku.
Máš baterku?
Došlo palivo?
Sviť sem! No tak!
Je rozbitý.
Dej mi šroubovák!
Někdo ho vypnul?
Štěnice.
Cože?
Počkat, nemůžeme je zavřít.
Rusové je odpálili.
- Musíme je zablokovat, zpomalit je. - Mám nápad!
Jsme v háji, co?
Můžeme spravit, co je třeba.
Čím?
Ani předtím jsme nenašli nářadí.
Dobře, že jsem si vyžádal Markuse.
Oba piloti jsou tady, takže nás nikdo nezachrání.
Co ta záhadná skupina, která nás podle Rusů bombardovala?
- Neříkals, že všichni Rusové lžou? - Jo.
Historicky ano. Ale jestli nelhali…
Jestli pro semena letí třetí skupina…
Ať je nepřátelská nebo ne, můžeme je přesvědčit, že chceme mír, ne?
Kde by přistáli? Zablokovali jsme ranvej, pamatuješ?
Můžeme ho odtáhnout.
Nebo stáhnout z dráhy. V náklaďácích jsou určitě řetězy.
- Budou moct přistát, a jsme zachráněni. - Co když nikdo nepřiletí?
Pak si náhradní díly vyrobíme sami.
Baterku!
Parchanti!
- Co je? - Běž pro sbíječku!
Sakra, přede dveřma je džíp.
Žádné letadlo ani vysílačka.
Milion semen, která nevyklíčí, protože byla v mrazáku.
Takže co?
Umřeme hlady?
Takhle ne.
Moje rodina emigrovala z Egypta.
Než jsem se narodil, bylo mnoho válek.
Písečná, šestidenní, vyhlazovací.
Můj děda vždycky říkal:
„Když prohraješ, ale nepřiznáš to,
můžeš jen křičet.“
Myslím, že je čas křičet.
Běžte! Jdeme!
Drž to pevně!
Je tam někdo?
Ayazi? Markusi? Slyšíte mě?
Měli by nás slyšet, ne? Na zemi i na nebi.
Pokud je letadlo v chodu.
Bude to dobrý.
Zvlášť pro Markuse.
Cože?
Musím ti něco říct. Chtěla jsem počkat, než se ostatní vrátí.
Musím utáhnout obvaz. Pořád hodně krvácíš.
Ale budeš v pořádku.
Je anemický. Řekl mi to v letadle.
- To není pravda. - Ano, řekls mi to!
Proto tě nevzali do armády.
To jsem sice říkal, ale nebyla to pravda.
Prostě jsem se bál.
Vždycky jsem se bál.
Riku, pobodali tě, aby sis vzal klíče.
Teď už tě nic nevyděsí.
Jsi skutečný hrdina.
Odtáhneme letadlo z ranveje.
Podle Jakuba to potrvá pár hodin.
Tak zatím.
Kde sakra jsou?
Jsi si tím palivem jistá?
Tak jsem to slyšela.
Otázka zní, jak s tím poletím se všemi uvnitř.
Oni byli jen tři. Se spoustou paliva.
Co to děláš?
Letadlo je zničené.
A jak jsi říkal, zůstanem tu trčet.
Čekal jsem, že to vyřeším po návratu,
ale teď se zdá, že se to nestane.
Kdo ví, jestli se někdy vrátíme.
- Co se děje? - Ines četla tvůj dopis.
Všechno mi řekla.
Ano.
Ano, je to pravda.
Nebudu lhát.
Jak ušlechtilé.
Lom říkal, že ji jen vyděsíme.
„Vyděsíme?“
Zara se s plukovníkem pořád hádala.
Říkal, že je chce jen vyděsit. To je vše.
Byl to rozkaz.
Voják musí rozkaz vždy poslechnout.
Ale ani jeden z nás nevěděl, že k těm dveřím není klíč.
Ze všech těch dveří, ze všech těch zámků…
Chtěl ji naučit, že bunkr je nebezpečný
a že nás potřebuje.
Já něco naučím tebe. Zaprvé: klekni si.
- Musíš… - Na kolena!
- Netušíš, jak hrozně mi bylo. - Myslím, že jo.
Mrzí mě to.
Slyšeli jste to?
Džíp!
Jedou sem!
No tak!
Stalo se něco?
Já nevím.
Zapalování, kontrolka, ovládání plynu vypnuto…
No tak! Mělo by to fungovat!
Slyším je! Blíží se.
- Co tam stojí? - Nevím, je to rusky!
Zkusím to znovu.
Jsi hrdina, Riku.
- Co budeme dělat? - Palivo.
Mám to!
Tak leť!
To nejde! Potrvá minutu, než zabere!
Nemáme minutu!
Co to dělá?
- Vrať se! - Musíme pryč!
Musíme ho zastavit!
Riku, vrať se!
Leťte!
Riku!
Musíme ho zastavit!
Musíme pryč!
Leť!
Riku!
Vrať se!
Uvnitř mě to sžírá. Musíte to vědět.
Já vím. Nejsi žádná zrůda. Jen děláš, co ti zrůdy říkají!
Haló?
Je tam někdo?
Tam jsou! Tamhle! Nahoře! Dělej!
Můžu střílet?
- Určitě? - Do toho!
Pal!
Já se nebojím!
Hej! Co se děje?
- Pusť tu zbraň, bratře! - Zabije mě!
- Jsi Turek? - Ano, bratře. Polož tu zbraň.
Máme ponorku. Jsme výzkumníci.
Běž pryč, bratře!
Promluvme si!
Nedělej to!
Všichni zaplatí!
Kam zmizeli?
Co je to?
- Chceš to zvednout? - Trhni si!
- Sakra! - Kristepane!
Horst to dokázal!
Překlad titulků: Alena Nováková