EN NETFLIX-SERIE
Han sover äntligen.
Jag fick läsa tio böcker först.
-Allt ryms inte i väskorna. -Två väskor är gränsen.
Jag måste väga dem också.
Det kanske är ett tecken.
Älskling…
Det är mitt livs resa!
Det får aldrig plats. Det är galet!
-Tekniskt sett är det en manisk fas. -Kan du gå?
Har du sett dig själv?
-13 månader! -Och…
-Sen sist. -Tänk om det händer där?
Det kommer inte att ske.
Den nya behandlingen fungerar.
Jag vet det.
Gör du?
Jag försöker bara skydda dig.
Lustigt.
Varje gång jag gör nåt i karriären är det maniskt.
Konstigt.
Glöm inte pillren.
Fortfarande inget?
Nej. Ryssarna har brutit all kontakt med alla.
Uppfattat.
Vad är din plan om ryssarna är vid frövalvet?
Jag ska säga att det räcker till alla.
Lycka till. Håll oss uppdaterade.
Det ska jag.
Tänk om ryssarna inte håller med om att dela?
Bultarna ser vanliga ut.
När vi skruvat upp dem, kommer sätena att glida ut.
Hur många frön får plats här?
Om vi fyller upp det?
Mycket.
Kanske miljoner.
Jag tror inte att vi behöver så många.
Solen kommer att bli normal igen.
Även om solen blir normal blir inget som det var.
Om vi hittar rätt frön.
Thea, vilken är din favoritgrönsak?
Jag skulle säga romansallat. Nåt enkelt.
Aubergine med vitlök.
Kålrot. Som min mormor gjorde dem, med brödsmulor.
-Ayaz? -Ayaz, kan du komma hit?
Vad säger du, Ayaz?
Pommes frites.
Vad är det?
Om ryssarna hinner före, vad föreslår du då?
Varför frågar du mig?
Med all respekt, tror jag att du är mer bekväm med konflikter.
Inget illa menat.
Ingen fara.
Först ska vi försöka övertyga dem om att det räcker till alla.
Han skulle be dem dela.
Och om de inte gör det?
Tänk om ryssarna inte lyssnar?
Så länge de är färre än 17, borde vi vara okej.
Sjutton?
Märkligt specifikt.
Nej…
Sjutton skott i magasinet.
-Var fick du tag på den? -I bunkern.
-Snälla, lägg undan den. -Det känns inte bra.
Det finns inget att göra åt det.
Jag kanske kräks.
Stress får mig att spy.
Ta ett djupt andetag och…
Ring Ines. Säg att vi landar om 30 minuter.
Det gör jag så snart vi vet om vi kan landa.
Kom igen, ring henne!
Jag ser inte poängen.
Jag tänkte att det skulle få dig att tänka på annat.
Är ni skolpojkar?
Ines, det här är Markus.
Kan du höra oss?
Ines, hör du oss?
Var kan hon vara?
Jag hade ingen aning. Ingen säger nåt till mig!
Men?
Jag säger inte att Sylvie gjorde det ni säger.
Vad hon än säger är en lögn.
Hur vet vi att filmen talar sanning?
Litar du inte på dina ögon?
Jag säger bara att utan ljud saknas nyans.
-Det saknar sammanhang. -Nyans?
-Majoren brinner ihjäl i slowmotion. -Det är sanningen, Horst.
Ingen av oss visste vad som hände Terenzio.
-Är det hela sanningen? -Ja.
-Terenzio hade övergett de andra. -De kom inte!
Jag visste inte det då.
Jag antar att han var självisk.
Han gjorde misstag. Han syndade.
Men vi syndar alla.
Och Sylvie…
Sylvie, vad?
Sylvie vad, Rik?
Hur, Ines?
Om Sylvie gjorde som det verkar, kanske Terenzio förtjänade det.
Vad sa du?
Det hon gjorde var fel.
Ingen förtjänar att bli mördad.
Du mördade en militär, Sylvie.
Som ex-militär borde du veta att det blir konsekvenser.
Jag var militär, så jag vet att jag har rättigheter.
Jag vet också att du inte vet vad du gör.
Tror du att det är en slump att bara de svaga är här?
Vi skickade bort dina allierade.
Åtminstone de som är värda att bry sig om.
Jag vet precis vad jag gör.
Sätter du den på min sida?
Sist jag gjorde en flybycheck var över Island.
Jag såg bara harmagedon. Jag hoppas att du har bättre tur.
Försöker du få mig att spy?
Nu så.
Inga ryssar.
Det är tomt.
Och hur är magen nu?
Den återhämtar sig.
-Två nätter att lasta? -Kanske mindre.
Dagarna är kortare norrut. Vi har mer tid att lasta frön.
-Om ryssarna kommer? -Det är enda landningsbanan.
Jag vinklade så att ingen annan kan landa.
Kapten Mathieu Douek, antikommunistisk rebell.
Väldigt imponerande.
Precis som det här.
Det påminner om när jag flög nära polerna.
Nåt speciellt där borta?
Några underhållsarbetare.
Bara några döda.
Minns du när det inte var rutin?
-Det är avskyvärt sagt. -Vem är du att döma?
Det är Gud som dömer!
-Snälla. "Du skall inte dräpa."
-Det borde du veta. -Sluta.
"Du ska inte bära falskt vittnesbörd", är också ett bud.
-Sylvie. -Där är du.
-Varför är ni här? -Enda stället vi kan prata ensamma.
-Enda stället att gömma sig. -Vi stöttar dig, oavsett vad.
-Absolut. -Ja, till 100 procent.
Till 100 procent.
Sylvie, förlåt, men att döda är en synd.
-Rik! -Sluta!
Det spelar ingen roll. Vad gör vi nu?
-Frågan är vad du tänker göra nu. -Soldaterna?
Vissa av dem är djävulen.
Vet du hur Heremans ser på dig?
-Som ett pervo! -Om de letar efter nån är det mig.
Stackars killar.
De måste ha gått ner på natten och försökt komma ut på dagen.
De brann innan de kom till dörren.
Föreställ dig att huden börjar brinna.
Så klart de sprang till utgången.
-Vi borde begrava dem. -Hinner inte.
Vi gör det imorgon kväll.
Till Gud återvänder vi.
Osman, solen går upp.
Vila i frid.
Flight 21:s klubbhus.
Soldaterna har inte rätt att straffa passagerare.
Tydligen är det inte så de ser det.
Men jag tror att jag kan övertyga dem att vänta tills de andra kommer tillbaka,
innan de bestämmer straffet.
Straff?
-Vi borde tacka henne. Hon räddade oss. -Det vore fint, ambassadören.
Men… det är en förhandling.
Jag måste säkert ge dem nåt för att få det vi vill ha.
Vilket betyder?
Jag föreslår att ni i utbyte
stannar här tills de andra kommer.
-Så vi är fångar? -Nej.
-De borde vara inlåsta. -Det är för er egen skull!
För vår skull? Så sa nazisterna.
Hör du!
Snälla.
Jag ber er, allihop…
…var lugna och vila.
-Det är över när de andra är tillbaka. -För oss. Sylvie, då?
För soldater är världen uppdelad i fiender och allierade.
-Alla kan vara allierade! -Ja, jag håller med!
Vi måste få dem att se Sylvie som en allierad igen.
Och det är mitt uppdrag nu.
Får jag sätta igång?
Vi ses snart.
Fröna måste vara där inne.
-Fan! -Prova den.
-Det är låst. -Vad?
Låst.
-Vad gör du? -Det kan vara en standardkod.
Var du en inbrottstjuv?
Ett nyckelkort.
De där ute har ett. Vi väntar tills det är mörkt.
Vad ska vi göra nu?
Vänta till solnedgången.
Vi borde ha stannat i bunkern.
Trots Riks snarkningar.
Låt oss sova lite.
Jag mår illa.
Hur reagerade de på att vara inlåsta? Var de upprörda?
-Tvärtom. De uppskattar det. -Så de är rädda för oss?
Nej, jag menar bara att de var tacksamma.
De är tacksamma för att du accepterade att skjuta upp rättegången.
Hur fick nån så dålig på att prata, bli ambassadör?
Passa dig, sergeant.
Jag har doktorsexamen i krig och konflikt från Pembroke College.
-Det var ett skämt. Lugn! -Det är i Oxford!
Allt jag försökte säga är att passagerarna är okej med planen
och jag hoppas att du och resten av soldaterna också är det.
-Hans enda uppdrag är att vara populär. -Han är diplomat.
Eller så gör han det han kan. Han är en bra kille.
-Vi borde fly. -Fly vart?
Bunkern är vår enda tillflykt.
Gerardo har rätt. Vi borde vila.
Framför allt måste vi vara redo, om de vägrar.
Sylvie…
Sylvie gjorde fel,
men det betyder inte att vi också ska göra fel.
Jag tänker inte vara "dålig".
Nu när Thea är borta och översten är död…
…borde vi göra åtminstone en sak medan de är borta.
En rättegång?
Ja.
Det är nåt jag har velat göra sen vi kom hit.
Och vad är det?
-Skål, ambassadören. -Skål.
-Jag hör musik när jag sover. -I dina mardrömmar menar du.
Samma tre skivor, om och om igen.
På en utekväll förr i tiden, visste man aldrig hur det skulle sluta.
Jag saknar det.
Det oväntade, du vet?
Ska du redan lägga dig? Du är så irriterande. Kom igen.
Vart ska han?
Vill du ha nåt oväntat?
Dörren! Det är nån här!
Horst, Rik, vi behöver er.
Vi har inte gjort nåt.
Du är inte i knipa.
Ingen är i knipa.
-Vi måste bara visa dig nåt. -Vadå?
Lite vetenskaplig skit.
Kom.
Ett ögonblick.
Det behövs inte. Alla väntar.
Kan jag hjälpa dig?
Fan!
Håll er lugna!
Är du tysk? Är ni alla tyska?
Han är det.
Belgare…
…fransman,
marockan…
…polack,
och turk.
Du då?
-Vadå? -Du är väl fransk?
Ut ur mitt huvud! Du har ingen rätt.
-Du menar inte allvar. -Boxas du hellre utan dem?
Varför ska vi boxas?
Rik ska slåss mot nån i sin egen storlek!
Som Ines!
Vi måste inte slå hårt.
-Den här är din. -Va?
Jag heter Ayaz.
Vad heter du?
Utvald.
-Utvald? -Utvald.
Jag är utvald. Jag har överlevt.
-Tillbaka! -Ja.
-Är du ensam? -Ja.
Vi är också…
…utvalda.
Ja, det stämmer.
De är många. Varför behöver de Horst och Rik?
Kanske för något vetenskapligt experiment?
Mitt i natten?
Nej, det är dagtid.
Du vet vad jag menar.
Det är nåt som inte stämmer. Jag kan känna det.
-Tänk att du blev ledsen att förlora Rik. -Jag skiter i Rik.
Du knullade Horst.
Tvätta munnen med tvål.
Ja! Du gillar honom.
Det borde du.
-Ja. -Hon har rätt. Han är söt.
Eller hur?
Något vetenskapligt…
Det är möjligt.
Kom igen, Rik!
Slå honom hårt, annars knullar vi era kvinnor!
Okej?
Håll hans huvud stilla.
-Han gjorde inget. -Jag gjorde inget!
Du slår inte nån som hålls fast.
Nej, han ska se på en riktig match.
Vad fan händer här?
-Vad sysslar du med? -Vi behöver Horst för att odla fröna!
Är du okej, Horst?
De två kropparna där uppe,
är de dina medarbetare?
Ansgar jobbar… Ansgar jobbade här heltid.
Den andra var en forskare. Jag minns inte hans namn.
Hur överlevde ni gasen?
Gasen?
-Ja, gasen. -Nej!
Kemikalien. Det var därför de dog.
Det finns inget gift.
Det är solen.
Det är sant. Det är solen.
-Solen, va? -Det är sant.
Skitsnack.
Solen dödar alla.
-Jag vet att det låter galet. -Jag är inte galen!
Bara vatten kan vara flytande, fast, eller gasformigt.
Forskaren sa det. Vad hette han?
Vad var det du hette?
Gia. Jag är arkivarie för World Food Programmet.
Trevligt att träffas, Gia.
Hur länge har du varit här?
De två dog på min tredje dag.
För fem veckor sen.
Du har varit här ensam i fem veckor, utan kontakt och nyheter?
Det finns inga telefoner. Inte ens före giftet.
Det finns inget gift. Det är solen.
Vad har du gjort hela den här tiden?
Jag har undvikit giftet och sorterat fröna.
Jag hoppas få se min dotter igen.
Är fröna där inne?
Kan vi gå in, Gia?
Jag sa ju att jag är arkivarie. Jag organiserar allt.
Kom.
Vad i helvete?
Sänk rösten. Hon är galen.
Vad fan pågår?
Jag vet inget om frön, men jag äter dem.
Jag håller mig frisk för giftgasen.
-Det finns ingen giftgas. -Jag hörde dig.
Och honom. Och honom.
Jag vet vad jag såg. Jag såg Ansgar och Benjamin…
Benjamin!
Jag visste att jag skulle minnas.
-Horst! -Vad fan pågår?
Vad har hänt?
-Vi hade ett avtal! -Gå och lägg dig.
Ta henne.
Snälla!
-Sylvie! -Släpp mig.
Jag ska lägga den…
…där borta.
Där.
-Jag hittade den här på golvet. -Gia Snow.
Antipsykotisk medicin.
-En av mina anställda… -Är Gia psykotisk?
Eller bipolär. Men de är slut.
Hon har varit här så länge.
-Man måste tycka synd om henne. -Ja. Det är inte hennes fel.
Ta Markus till planet. Han får säga till Ines att vi kommer tillbaka.
Med färre frön?
Vi jobbar fortare. Hon behöver medicin.
Förhoppningsvis hittar vi vad hon behöver i Bulgarien.
Vi har ett problem.
Hon låter oss inte ta fröna.
Du visste att du skulle minnas hans namn!
Kan nåt i den här nya världen vara lätt för en gångs skull?
Vad gör han här?
Rik är cool.
Jag måste låsa in Sylvie. Hon attackerade Wilson och Kaplan.
-Låste in henne var? -I arresten.
Det är där hon hör hemma.
Jag visste att de planerade nåt.
-Han klippte till mig. -Vem?
Felipe.
Det spelar ingen roll.
Det spelar roll när jag dödar honom.
Säg inte så!
Förlåt.
Jag skojar inte.
Horst, jag har känt så många män som slåss.
Mina bröder, min far, farbröder. De slogs hela tiden.
-Du är inte sån. -Du har känt mig i två månader.
Det var en komplimang, Horst.
Kan du sluta?
Litet problem, sir.
Tomé och jag var där uppe och vi hörde Markus ropa på radion.
Om vad då?
De kanske kommer tillbaka tidigt. De hittade en galning.
-Tillbaka tidigt? -Men det är inte problemet.
Markus frågade var Ines var.
Hon skulle bemanna radion på natten.
Sa du och Tomé?
Tomé sa att Ines greps.
-Vad? -Jag sa att det inte var sant.
Sen avslutade jag sändningen.
Ni båda…
…är jävla idioter!
Säg till Tomé att jag vill prata med honom.
De får inte komma tillbaka och tro att vi har gjort fel.
Om de tror att nåt är fel kanske de inte kommer tillbaka alls.
Låt mig ta hand om det.
Okej.
Ska jag följa med?
Heremans?
Kan du ge Rik nycklarna till rummen?
Vad?
-För Ines. -Hitta Johansen.
Ta hans nycklar.
Jag ska be Rik se om de andra passagerarna vill ha mat eller vatten.
Går det bra?
Du skulle hjälpa dem och oss.
Såklart.
Vad var det om?
Inget fel med en allians.
Rik?
Ja. Jag tänkte att du var hungrig.
Här.
-Lät de dig göra det? -Ja.
Jag tror att de ser mig som en medlare nu.
Jag är passagerare, men jag har också erfarenhet av säkerhet.
Har du nycklarna?
Lås upp dörren för mig.
Den är upplåst.
-Ikväll, när alla sover. -Varför?
-Rik, de tänker tortera mig. -Nej.
Jag klarar det, men kanske inte de andra.
De sa att de inte vill skada någon.
Inte jag heller.
-Jag vill hitta en pistol. -Vad säger du?
-Jag håller dem tills alla är här. -Nej.
Ska du hota med vapen?
Inget våld. Bara så att det är lugnt.
Sylvie!
De behöver bara avreagera sig.
-Rik. -Och snart har vi frön att odla.
-Och vi jobbar tillsammans igen. -Rik!
Tillsammans för överlevnad.
-Tillsammans för att överleva? -Ja, det stämmer.
Var Horsts ansikte för vår överlevnad?
Tänk på de andra.
Ines.
-För vad? -Det ska du skita i.
Låt honom inte ta henne.
Du kan inte ta henne.
Lugna dig, Klitschko.
-Vad sa han? -Ines är gripen.
-På vilket språk? -Vad menar du med "på vilket språk"?
-Vilket språk talade Tomé? -Åh, engelska.
Engelska?
-Ines? Nån? -Tomés engelska är skit.
Han var tydlig.
Ines?
-Varför behöver du henne? -Hjälp med radion.
Jag svär på min mors liv.
Din mor är säkert död.
På mitt liv då.
Bara radion.
Kom igen, Markus väntar.
Ines? Nån?
-Markus? -Ines!
-Hur mår du? -Hur går det för er?
Bra. Allt är bra.
Var var du tidigare? Tomé sa att det var nåt problem.
Nej, inga problem.
Var var du tidigare?
De är galna! Snälla, kom tillbaka!
Ines, vem är galen? Vi hörde inte. Vad händer?
Ines!
Snälla, säg igen.
Vad menar du? Vem är galen?
Vi hörde inte. Ines!
Ines, vi hörde inte.
-Hallå? -Det är långt till Norge.
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis