EN NETFLIX-SERIE
Han sover endelig.
Det krævede kun ti bøger.
-Det kan ikke være i to tasker. -To er maks. De skal også vejes.
Måske er det et tegn.
Min skat… Den chance kommer kun én gang i livet!
-Det kan jo slet ikke være i taskerne. -Det er en manisk fase.
-Gider du gå? -Har du set dig selv?
-Tretten måneder siden sidste episode. -Det kan ske på turen.
Nej. Den nye behandling virker. Det ved både du og jeg.
Jaså?
-Jeg prøver blot at beskytte dig. -Sjovt.
Hvis det handler om min karriere, så er det manisk.
Spøjst.
Husk dine piller.
Stadig intet?
Som om russerne har afbrudt kontakt til alle.
Modtaget.
Hvad er planen, hvis russerne er der?
Der er nok til alle. Vi kan dele.
Lykke til. Hold os underrettet.
Meget vel.
Måske mener de ikke, at vi kan dele.
Almindelige bolte.
Stolene kan trækkes ud, hvis vi fjerner boltene.
Hvor mange frø kan vi have?
Hvis vi fylder den op?
Mange. Måske millioner.
Vi får ikke brug for så mange.
Det med solen stopper igen. Alt bliver normalt.
Nej. Selv hvis solen kommer sig, bliver intet normalt igen.
Vi skal stadig finde de rigtige frø.
Thea, hvad er din yndlingsgrøntsag?
Grillet romainesalat. Enkelt.
Aubergine med hvidløg.
Majroer.
Min bedstemor brugte rasp.
-Ayaz? -Ayaz, kom til os.
Hvad siger du, Ayaz?
Pomfritter.
Hvad er der?
Hvis russerne kommer først, hvad foreslår du så?
Hvorfor spørger I mig?
Du har et vis tag på konflikter. Tag det ikke ilde op.
Helt i orden. Vi skal overbevise dem om, at der er nok til alle.
-Han vil sige, vi skal dele. -Og hvis de er uenige?
Hvad hvis russerne ikke vil lytte?
Vi klarer os, hvis de ikke er flere end 17.
Sytten?
Det er ret specifikt.
-Nej… -Sytten skud i magasinet.
-Hvor har du den fra? -Bunkeren.
Gem den væk.
-Ikke godt, kaptajn. -Der er intet at gøre nu.
Jeg kaster måske op.
-Stress får mig til at kaste op. -Tag en dyb indånding, og kontakt Ines.
Sig, vi lander om 30 minutter.
Først når vi ved, at vi kan lande.
-Kontakt hende nu! -Hvorfor?
Tal med Ines, og glem din stress.
Hvor er I barnlige.
Ines, det er Markus.
Kan du høre os?
-Hvor er hun? -Ingen fortalte mig noget!
Men?
Jeg siger ikke, at Sylvie gjorde det. Jeg svarer jer bare.
Hun lyver.
-Hvordan kan vi stole på videoen? -Stoler du ikke på dine øjne?
Uden lyden mangler vi en nuance.
-Vi mangler kontekst. -Nuance?
-Majoren brænder ihjel. -Det er hele sandheden, Horst.
Ingen vidste, hvad der skete med Terenzio.
-Er det hele sandheden? -Ja!
-Terenzio ville have forladt de andre. -De kom ikke!
-Det vidste jeg ikke. -Han var egoistisk.
Han begik fejl. Han syndede.
Men det gør vi alle.
-Og Sylvie… -Sylvie, hvad?
-Hvad, Rik? -Hvordan, Ines?
Hvis Sylvie gjorde det, fortjente Terenzio det måske.
-Hvad sagde du? -Sylvie gjorde stadig noget forkert.
Ingen fortjener at blive myrdet.
Du myrdede en officer, Sylvie.
Du var i militæret. Du ved, der er konsekvenser.
Ja, jeg ved også, jeg har rettigheder.
Og jeg ved, at du ikke aner, hvad du gør.
Har du bemærket, at her kun er vattede flåter?
Vi har sendt dine allierede væk.
Væk er dem, vi var bekymrede for.
Jeg ved, hvad jeg gør.
Hvorfor min side?
Da jeg fløj over Island, så jeg dommedag.
Jeg håber, du har bedre held.
Håber du, at jeg kaster op?
Nu går det løs.
Ingen russere.
Fri bane.
-Og hvordan har maven det? -Bedre.
-To nætter? -Måske mindre.
Dagene er kortere nordpå. Vi har mere tid.
-Og hvis russerne kommer? -Der er kun én landingsbane.
Jeg har vendt os, så de ikke kan lande.
Kaptajn Mathieu Douek, oprøreren.
-Imponerende. -Ligesom dette syn.
Jeg fløj engang ved polerne.
Er der noget derovre?
Et par arbejdere.
Et par lig. Det er blevet ren rutine.
-Det er ynkeligt, selv fra dig. -Dømmer du mig?
Kun Gud kan dømme!
-Hold nu op. -"Slå ikke ihjel." Det ved du da.
"Du må ikke vidne falsk" er også et bud.
-Sylvie? -Der er du.
-Hvad laver I her? -Vi kunne være alene her.
-Et gemmested. -Du skal vide, at vi støtter dig.
-Det gør vi. -Helt sikkert.
100 procent.
Sylvie, drab er en synd.
-Rik! -Hold nu op!
Glem fortiden. Hvad gør vi nu?
-Spørgsmålet er, hvad de vil gøre. -Soldaterne?
Nogle af dem er onde. Heremans kigger på dig som en stodder.
Det er mig, de er efter.
Stakkels dem.
De prøvede nok at komme ud om dagen.
De ville have brændt, før de kom herop.
Forestil dig, at huden begynder at koge.
-Behøver jeg? -Man vil løbe mod udgangen.
-Vi burde begrave dem. -Der er ikke tid.
Vi gør det næste aften.
-Vi vender blot tilbage til Gud. -Osman, solen står snart op.
Hvil i fred.
Flight 21's klubhus?
Soldaterne har ikke ret til at straffe passagerer.
Sådan ser de det ikke.
Men jeg kan måske overtale dem til at vente på de andre,
før vi beslutter straffen.
"Straf"? Vi burde takke hende. Hun reddede os.
-Det lyder godt, ambassadør. -Men det er en forhandling.
Jeg må give dem et eller andet, før vi kan få noget.
Hvad mener det?
Jeg foreslår, at I alle bliver her, indtil de andre vender tilbage.
-Er vi fanger? -Nej.
-De burde låses inde! -Det er for jeres beskyttelse!
Beskyttelse? Det sagde nazisterne.
Hov!
Jeg beder jer.
Jeg beder jer alle.
Forhold jer rolige. Hvil jer.
-Det er slut, når de andre kommer. -For os. Hvad med Sylvie?
For en soldat er alt opdelt i fjender og allierede.
-Vi kan alle være allierede! -Jeg er helt enig.
De skal se Sylvie som en allieret igen.
Og det er min opgave nu.
Lad mig prøve.
Vi ses snart.
Frøene er herinde.
-Pis! -Prøv den.
-Den er låst. -Hvad?
Låst.
-Hvad laver du? -Der er måske en standardkode.
Var du også en tyv?
De bruger nøglekort.
De to udenfor. Vi må vente, til det bliver mørkt.
Hvad gør vi så nu?
Vi venter til solnedgang.
-Hvorfor blev vi ikke i bunkeren? -Selv med Riks snorken.
Lad os få noget søvn.
Jeg skal kaste op.
Hvad sagde de til at blive låst inde? Blev de vrede?
-Nej, de var tilfredse. -De er bange for os.
Nej, de var taknemmelige.
Du accepterede jo at udsætte retssagen.
Du kløjes i ordene. Hvordan blev du nogensinde ambassadør?
Var din mund.
Jeg har en doktorgrad i krig og konflikt fra Pembroke College.
-Det var for sjov! -Det er i Oxford!
Jeg forsøgte bare at sige, at de godtager planen.
Jeg håber, at I også gør det.
-Han vil blot være populær. -Ja. Han er jo diplomat.
Måske gør han, hvad han kan. Han er god nok.
-Vi bør flygte. -Hvortil?
Vi har kun bunkeren.
Gerardo har ret. Vi bør hvile os.
Vi skal være klar, hvis de afviser forslaget.
Sylvie…
Sylvie gjorde noget slemt,
men vi behøver ikke gøre det samme.
Jeg vil ikke være "slem".
Thea er væk, og obersten er død…
Vi bør gøre noget i deres fravær.
En retssag?
Kald det:
Noget, jeg altid har ønsket at gøre her.
Og hvad er det?
-Skål, ambassadør. -Skål.
-Jeg hører musikken, I mine drømme. -I dine mareridt.
Samme tre cd'er igen og igen.
En tur i byen kunne ende på alle måder.
Det savner jeg.
Det uventede.
Går du allerede i seng? Du er så kedelig.
Hvor skal han hen?
Vil du have noget uventet?
Døren! Der kommer nogen!
-Horst og Rik, vi har brug for jer. -Vi har intet gjort.
I er ikke i problemer.
-Vi vil vise jer noget. -Hvad?
Noget videnskab.
Kom så.
Øjeblik.
Lad være. De venter.
Kan jeg hjælpe?
Så for satan!
Rolig nu!
Tysker? Er I alle tyskere?
Han er.
Belgier.
Franskmand. Marokkaner.
Polak.
Og tyrker. Hvad med dig?
-Mig, hvad? -Franskmand, ikke?
Du læser mine tanker! Hold op!
-Er det jeres alvor? -Vil du hellere bokse uden?
-Hvorfor skal vi bokse? -Rik skal kæmpe mod en i samme vægtklasse!
Ligesom Ines!
Vi behøver ikke slå hårdt.
Jeg hedder Ayaz.
Hvad hedder du?
Udvalgt.
-Udvalgt? -Udvalgt.
Jeg er udvalgt. Jeg er i live.
-Bliv væk! -Javel.
-Er I alene? -Ja.
Vi er også…
…udvalgte.
Det er korrekt.
De er så mange. Hvad vil de med Horst og Rik?
Måske er det et eksperiment.
Midt om natten?
-Det er om dagen. -Du ved, hvad jeg mener.
Der er noget galt. Jeg kan mærke det.
-Er du ked af at miste Rik? -Han kan rende mig.
Du kneppede Horst, ikke?
Tal dog pænt!
Du elsker ham.
Og det er fint.
-Ja. -Han er sød.
Ja, ikke sandt?
Noget videnskab… Det er muligt.
Kom nu, Rik!
Slå ham, eller vi knepper dine kvinder!
Er du okay?
Hold ham. Han må ikke bevæge hovedet.
-Han har ikke gjort noget. -Intet!
Du slår da ikke en hjælpeløs!
Nej, han skal se en rigtig kamp.
Hvad fanden laver I?
Hvad laver du? Vi skal have Horst til at dyrke frøene!
Er du okay, Horst?
De to lig deroppe…
Er de dine kolleger?
Ansgar arbejdede her på fuldtid.
Den anden var en forsker. Jeg kan ikke huske hans navn.
-Hvordan overlevede I gassen? -Gassen?
-Gassen! -Lad være!
Kemikaliet, der slog dem ihjel.
Det er ingen gift. Det er solen.
Det er sandt. Solen.
-Solen? -Ja.
Pis og papir.
Solen slår alt ihjel.
-Jeg ved, det lyder skørt… -Jeg er ikke skør!
Kun vand kan være flydende, fast eller gasformigt.
Det fortalte forskeren mig. Hvad hed han nu?
Jeg fik ikke fat i dit navn.
Gia. Arkivar for Verdensfødevareprogrammet.
Rart at møde dig, Gia.
Hvor længe har du været her?
De to døde på min tredje dag her.
Det var fem uger siden.
Har du været alene her uden kontakt og nyheder?
Her er ingen telefoner.
Selv før giften.
Der er ingen gift. Det er solen.
Hvad har du lavet indtil nu?
Jeg har undgået giften og sorteret frøene. Jeg håber, jeg kan møde min datter igen.
Er frøene derinde?
Må vi gå derind, Gia?
Jeg er jo arkivar. Jeg organiserer alt.
Kom ind.
Hvad fanden?
Ikke så højt. Hun er gået fra forstanden.
Hvad fanden foregår der?
Jeg ved intet om frø, men jeg spiser dem. De hjælper mod giftgassen.
-Der er ingen giftgas. -Jeg hørte dig godt.
Og ham. Og ham. Jeg ved, hvad jeg så.
I døren så jeg Ansgar og Benjamin… Benjamin!
Jeg kom i tanke om det!
-Horst! -Hvad fanden foregår der?
Hvad skete der?
-Vi havde en aftale! -Læg jer til at sove.
-Tag hende. -Hold op!
-Sylvie! -Slip mig!
Jeg sætter den…
…der.
Jeg fandt det her.
Gia Snow.
Det er antipsykotisk medicin.
-En af mine ansatte… -Er Gia psykotisk?
-Eller bipolar. Men glasset er tomt. -Hun har været her så længe.
-Det er synd for hende. -Ja. Det er ikke hendes skyld.
Før Markus til flyet.
Han kan sige til Ines, at vi snart kommer.
-Med færre frø? -Vi arbejder hårdere.
Hun har brug for hjælp. Jeg håber, vi finder noget tilbage i Bulgarien.
Nyt problem. Vi får ingen frø, og hun vil ikke hjælpes.
Du vidste, du ville huske hans navn!
Er der slet intet nemt i denne verden?
Hvad laver han her?
Rik er sej nok.
Jeg måtte låse Sylvie inde. Hun overfaldt Wilson og Kaplan.
-Hvor? -Arresten.
Der hører hun til.
Jeg vidste, de pønsede på noget.
-Han overfaldt mig. -Hvem?
-Felipe. -Det er ligegyldigt nu.
-Ikke når jeg dræber ham. -Hold dog op!
-Undskyld. -Jeg spøger ikke.
Jeg har kendt mange mænd, der slås.
Mine brødre, min far, mine onkler. Det var konstant.
-Det er ikke dig. -Du har kun kendt mig i to måneder.
Det var en kompliment, Horst.
Lad mig være.
Vi har et problem.
-Tomé og jeg hørte Markus i radioen. -Hvad?
De kommer måske tidligt tilbage. De fandt vist en galning.
-Tidligt? -Men det er ikke problemet.
Markus spurgte, hvor Ines var.
Hun bemander radioen om aftenen.
Hvad svarede I?
Tomé sagde, Ines blev anholdt.
-Hvad? -Jeg sagde, det ikke var sandt
og afsluttede transmissionen.
I er begge to…
…skide idioter!
Sig til Tomé, at jeg vil snakke med ham.
De må ikke tro, at vi har gjort noget forkert.
Hvis de mistænker noget, kommer de måske slet ikke.
Lad mig klare det.
Fint nok.
Skal jeg følge ham?
Heremans?
Giv Rik dine nøgler.
Hvad?
-Hvad med Ines? -Find Johansen.
Tag hans nøgler.
Rik skal spørge, om passagererne vil have mad og vand.
Er det i orden? Du ville hjælpe dem og os.
Naturligvis.
Hvad var det?
Intet galt med en alliance.
-Rik? -Jeg tænkte, du var sulten.
Her.
-Hvorfor gør du det? -Jeg tror, de ser mig som et mellemled.
Jeg er passager, men jeg har også erfaring med sikkerhed.
Har du nøglerne?
Lås døren op for mig.
Den er ikke låst.
-I aften, når alle sover. -Hvorfor?
-De vil torturere mig. -Nej.
Jeg kan klare det, men hvad gør de ved de andre?
De sagde, de ikke ville skade nogen.
Det vil jeg heller ikke.
-Jeg vil bare finde en pistol. -Hvad?
-Jeg holder ud, indtil de andre kommer. -Med trukket pistol?
Ingen vold. For fredens skyld.
Sylvie!
De skal blot afreagere lidt.
-Rik. -Snart har vi frøene.
-Og vi kan samarbejde… -Rik!
Samarbejde for overlevelse.
-Samarbejde for overlevelse. -Nemlig.
Var det med Horst for vores overlevelse?
Tænk på de andre.
Ines.
-Hvorfor? -Det rager ikke dig.
Han må ikke tage hende.
Du får hende ikke.
Køl ned, Klitschko.
-Hvad sagde han? -Ines blev anholdt.
-På hvilket sprog? -Hvad mener du med det?
Hvilket sprog talte Tomé?
-Åh, engelsk. -Engelsk?
-Ines? -Tomé er elendig til det.
Han var tydelig nok.
Ines?
-Hvorfor hende? -Hun skal hjælpe med radioen.
-Jeg sværger på min mors liv. -Din mor er helt sikkert død.
Så sværger jeg på mit liv. Det handler om radioen.
Kom nu. Markus venter.
Ines? Er der nogen?
-Markus? -Ines!
-Alt vel? -Hvad med dig?
Ja. Alt er fint.
Hvor var du? Tomé sagde, der var problemer.
Nej, ingen problemer.
Hvor var du?
De er vanvittige! Kom tilbage!
Ines, hvem er vanvittig? Hvad sker der?
Ines!
Kom ind!
Hvem er vanvittig?
Vi hørte dig ikke! Ines!
-Ines, vi hørte dig ikke. -Der er langt til Norge.
Tekster af: Joachim Toftdahl Olesen