ORIGINALNA NETFLIXOVA SERIJA
BOLNICA - PARIZ
Sad bacaš smeće po ulici?
Možemo li ići?
Udebljala si se.
To je dobra debljina.
Zdrava debljina. Nije li ti to bio cilj?
INES M. RICCI
Hej.
Onda, kako je bilo?
Fascinantno.
Ima li tamo kakvih komada?
Idiote.
Imaš li koji kontakt?
Nisu mi dali da zadržim mobitel.
Osim toga, tamo su svi ludi.
Da, posebno ti.
Ja?
-Najbolji prijatelj ti je štakor. -Hugo to nije.
Tu je moja curica!
-Hej! -Hej.
Već opet odlaziš?
Da, imam dvije predstave u Bruxellesu i idem u Moskvu.
Nadao sam se da ćeš ovaj put malo ostati.
Znam.
Mogli bismo pogledati neki film ili kupiti neki album.
Voljela bih, ali propustila sam mjesec dana koncerata.
-Ne ideš valjda kod njega? -Ne.
-Ne zaslužuje te. -Tata.
-Jebeš njega! -Tata, molim te!
-Za sve je on kriv. -Nije istina.
Odgovorna sam za sebe.
On je bio samo simptom.
Hoćemo li bar malo zasvirati prije nego što odeš?
Naravno.
Tko te naučio kuhati?
Što?
Tko te naučio kuhati?
Tvoja majka.
Moja bi majka znala da se krumpir ne kuha bez ulja.
Ines, jesi li tu?
Da, ponovi.
Vraćamo se iz grada. Je li sve u redu?
-Sutra bismo trebali imati sahranu. -Thea je rekla da nema vremena.
Nema vremena? Nema poštovanja.
Želi prije Rusa stići do Norveške po sjemenje.
Ima pravo, a pukovnik se složio.
Nadam se da su našli nešto da otvorimo ona vrata
i nadopunimo generatore.
Kad ih Krpelji otvore,
isplanirat će sprovod za mamu i malog.
-„Krpelji?“ -Tako zove putnike.
Znaš one kukce koji piju krv?
Studirao sam na Oxfordu dok ti još doručak nisi radio.
Napravit će mučenike od mame i malog, a oni su krivi.
Veleposlaniče, trebamo nešto…
„Trebamo?“ Da, ovaj…
Trebamo nešto za grob.
Kamen ili križ.
Hej!
Vratili su se!
Bože!
Mama, molim te pobrini se za ovog malog anđela, OK?
Jobovi su prijatelji sjedili s njim u tišini sedam dana.
Tako ću i ja s tobom, Ayaz.
Ali ne u tišini, to je sigurno. Znaš mene.
Tko je tamo?
Hej.
Zašto je nestalo struje?
-Popravljaju generator. -Ušli su u prostoriju?
-Da, maloprije. -A Zara i Dominik su…
Bili su unutra?
-Nego gdje? -Samo…
Nisi siguran dok nisi siguran.
Da.
-Što je unutra? -Odjeća.
Kaputi za one koji idu za Norvešku,
ali imamo mnogo stvari ako želiš pogledati.
Možda kasnije.
Ayaz još nije izašao?
Reci mu da su Mathieu i Sylvie rekli
da će pokopati Zaru i Dominika.
Ako svi želite prisustvovati, trebali biste.
Hvala.
Čuješ li?
Bit će sprovod.
Ayaz?
O čemu razmišljaš?
O tome da sam one noći propustio let,
izbjegao bih ovu bol.
Bog te htio na tom letu.
Da.
Da me kazni za sve što sam učinio.
Ne.
Što to znači?
Zaboravi.
Mathieu, Markus i ja idemo po avion.
Osman i Jakub idu prema obali, po gorivo.
Jakub je mehaničar, trebao bi s nama.
-Pametno. Može li Osman sam do goriva? -Ja idem s Osmanom.
Zapravo, htio bih da ideš s nama po sjemenje.
Nikad previše pilota.
Engleski, da svi sudjelujemo.
Ne zanima nas vaše mišljenje.
Raspravljamo tko ide kamo.
Osman ide po gorivo.
Za avion smo zaduženi ja, Mathieu, Markus, Jakub i Sylvie.
-Sylvie. -Ako odeš, tko će nadgledati putnike?
Osim veleposlanice.
Nitko neće „nadgledati“ nikoga.
A da ja ostanem?
Bez uvrede, veleposlanice, ali slušaju Sylvie.
-Ona im je vođa. -Istina.
Nije loša ideja da jedna pilotkinja ostane.
-Pilotkinja helikoptera. -Imaju pravo.
Slažem se.
Dobro, ostajem.
-Savršeno, idemo. -Ne još.
Ne dok se ne oprostimo.
Na dane kao danas,
Isus nas potiče da ostanemo odlučni.
Rekao je: „U kući moga oca
ima mnogo soba.“
Ako sam u išta siguran,
to je da na nebu ima mjesta za Zaru i Dominika.
Ali na dane kao danas,
sigurno se zapitamo
zašto je Bog ovo dvoje pozvao gore.
Na dane kao danas…
-Prestani… -Da? Zašto?
…gledati na sat.
Ispričavam se.
Nemaš poštovanja.
To je sigurno!
Bez uvrede,
ali moramo krenuti za Norvešku za tri sata.
Slažem se da se dogodila tragedija, u to nema sumnje.
-Trebali bismo žalovati, ali moramo… -Dosta, OK?
Misliš da sam potpuno bezdušna?
Samo želim da svi preživimo.
Žao mi je, Ayaz. Svima nam je žao.
To nisu oni.
To su samo dva tijela.
Njihove su ih duše odavno napustile.
Da, Ayaz.
Tako je.
Moramo živjeti…
za njih.
Dakle, živimo.
-Zar ne? -Da.
Što mogu učiniti?
Probaj pronaći gorivo s Osmanom, ako si za.
Naravno.
Možda pronađete drugi kamion i dovezete dvostruko više goriva.
Dobra ideja.
Polijećemo za tri sata.
-Nije li to bilo čudno? -Jako čudno.
-Planira li nešto? -Ne znam.
Ali da sam Thea, bilo bi mi drago da ne idem s njim.
Što radiš?
Gerardo je rekao da se netko useli ovamo.
Možda ti?
Trebaš li nešto?
Ja…
Uzeo sam ovo za tebe u gradu.
Hvala.
Još nešto?
Ne.
Hoću reći…
Da, jedna stvar.
Sinoć, vani,
htio sam nešto reći, ali…
Ako se ne vratimo iz Norveške, pročitaj ovo.
-Piše bolje nego što ti mogu reći. -Zašto se ne bi vratili?
Rusi nas možda odluče oboriti.
Vratit ćeš se.
Valjda moram.
Da vidim kako puštaš glazbu.
Ljudi su danas poginuli, Marcuse.
Znam.
Ovdje su živjeli majka i dijete, a sad su u zemlji.
Naravno.
Ines…
Nije mu dobro.
Ines!
Vani za pet minuta!
Ovime se baviš umjesto da si na sprovodu?
Nedostajao sam?
Navodno si rekao svojim vojnicima da ne dođu.
Ne moraš ići?
Moram ti prvo reći da ne stvaraš probleme.
Probleme… i ja želim izbjeći.
Isti cilj.
„Isti cilj?“
Zato ih nazivaš „Krpelji“?
S kime si razgovarala?
Znaš tko je još dehumanizirao ljude nazivajući ih životinjama?
Nacisti.
Francuska dužnosnica to bi znala.
Šupčino.
Sretan put!
Brinem se za sve nas.
Spremni?
-Ayaz je otišao… -Nemamo vremena.
Sređujemo to.
Otkad je ona glavna?
Kako to misliš „čudno”?
U jednom se trenu nije osjećao dobro i nije htio ići.
U drugom je vani.
Možda je shvatio da ne želi propustiti sprovod?
Možda.
Bez brige, pazit ću na njega.
-Spremate se za sjemenje? -Da.
Horst kaže da možemo oploditi tlo ljuskama od jaja.
Gotovo nemamo jaja.
Naći ćemo nešto drugo.
Recimo da nađemo sjemenje i uspijemo uzgojiti hranu,
što ćemo sa suncem?
-Kako to misliš? -Lom je rekao da ćemo pronaći rješenje.
Znam da ljudi širom svijeta rade na tome…
-Nikad to nećemo riješiti. -Što?
Kanadski znanstvenik, Američki…
„Jačanje Van Allenova pojasa nuklearkama?“
Nemaju pojma.
-To je pseudoznanost, uzaludno nadanje. -Kako znaš?
Znam da nitko ne zna kako to riješiti.
OK.
-Ne moraš biti nepristojan. -Radimo, Laura.
Pripremi.
Pozor.
Pali!
Pripremi.
-Pozor. -Pali!
Pripremi.
-Pozor. -Pali!
Pokaži oružje!
Hvala, pukovniče, što ste nas doveli ovamo.
Nećemo zaboraviti vašu žrtvu.
Idemo!
Hvala, veleposlaniče.
Thea možda nije shvaćala važnost
odavanja počasti pukovniku, ali vojnici poštuju vašu odluku.
Bila je fokusirana na više ciljeve.
Bojala se da bi usredotočenost na pukovnikovu smrt
mogla razbjesniti vojnike.
To je bio nesretan slučaj.
Drago mi je da to kažete.
Bilo bi drukčije da je netko ubio časnika.
Naravno.
To bi opravdalo „bijes“, kako kažete.
Sigurno bi.
Na što ciljate?
Ni na što.
Važno je znati pravila borbe.
Ako su nas Rusi bombardirali, mogli bi se vratiti i dovršiti posao.
-Mislite… -Ne brinite.
Naša će grupa sve zaštititi,
sve dok se budemo držali zajedno.
Naravno.
Još jednom, hvala, gospodine.
Zašto džipovi voze, a avioni trebaju gorivo ispod zemlje?
Avioni ne podnose nečistoće koje stvara sunce.
Izgleda da vozila podnose.
Ako pronađemo avion, kad ćeš znati leti li?
Ovisi.
Nećemo imati vremena.
Znat ćeš koliko je sati jer ćeš biti zalijepljena za sat.
-Prestani. -Jakube!
Tu sam da pomognem drugim putnicima.
NATO idioti mogu odjebati što se mene tiče.
Što je?
Ništa.
Zamolio sam Ines da isprazni sobu Zare i Dominika.
OK.
Možda bismo trebali organizirati lutriju da vidimo tko će je dobiti.
Ne znam, možda bi to vojnicima podiglo moral.
Ayaz bi mogao dobiti Lomovu sobu.
Ayaz?
Mora se odmoriti. Nije pametno u Zarinoj sobi.
Shvaćam. Prazne i Lomovu sobu.
Da ja odlučujem,
stavio bih tvog putnika Rika onamo.
Hrče kao teretni vlak.
-Čije su ovo stvari? -Nekog vojnika.
Bio si baš velikodušan.
Oprostio si Thei. Poštujem te zbog toga.
Imala je pravo.
Opstanak grupe zahtijeva teške odluke.
Ima dobre motive.
Što je s drugima?
Thea želi da preživimo.
Vojnici su sebični.
Dakle, vojnici…
Postoji izreka u turskoj mafiji, kodeks.
Koji?
Znači da svatko plati cijenu.
Na kraju svi dobijemo ono što zaslužujemo.
Možda bude brzo,
možda potraje,
ali uvijek platimo cijenu.
-Nisu dobri. -Premali su?
Premali su da prenesemo dovoljno sjemenja.
-Rekao si da je to prava zračna luka. -Veliki su otišli prije svitanja.
-Kamo? -Kakve to ima veze?
Ne znam. Ne možemo li uzeti jedan i nadopuniti ga putem?
-Čime? -Ne znam. Razmišljam naglas.
I uz gorivo s površine,
trajalo bi predugo. Sunce bi nas uhvatilo.
Imaš li trenutak?
-Što ima? -Tvoje su stvari u Lomovoj sobi.
Gerardo ju je htio isprazniti, da ne propadne.
Da, ali nije rekao da se ti useliš.
Nego tko? Ti?
Ne.
Podijelimo je.
Ayaz.
-Zašto Ayaz? -Zbilja moraš pitati?
-Ne želim biti seronja. -Onda nemoj.
Samo želim da svi slijede pravila.
-Znam. -Bez njih smo životinje.
-A ja nisam životinja. -I to znam.
Kad se sjetim tog dječaka…
Rođaci su mi tih godina.
Da.
Onda ćeš shvatiti koliko će Ayazu značiti
da danas dobije malo ljubaznosti.
Reci mu kad se vrati.
Hvala, Felipe.
Nema na čemu.
Sranje!
Ima li svjetla?
Ovamo.
Predivno!
Da se bar vozimo do Norveške.
Koji je plan B?
Ima još jedna ovakva zračna luka, ali dalje je na sjever.
Možemo stići, jedva.
Ne možemo li ići avionom?
Ne bismo stigli bez stajanja.
-OK. -Idemo.
Ajme!
Čekajte!
Ako vozimo, zašto ne bismo stigli brže?
Ključevi?
Njemački auto, njemački vozač.
Što? Nema aviona?
Dobro, OK.
Pronašao sam ga ondje.
-Idemo u drugu zračnu luku. -OK.
U suprotnom smjeru.
Nećemo stići prije svitanja.
Idemo u Norvešku?
Izgleda.
Vratit ćemo se za koji dan.
To je plan.
Meni odgovara.
Idi po kamion.
Ni ovdje nema ničega.
Tamo!
Hajde!
-319, zar ne? -To je manji, 318.
To je problem?
-Veći je od ovog auta. -Ozbiljno pitam.
Iščupat ćemo sjedala.
-Nemamo vremena. -U Norveškoj.
Idemo!
Zašto su stube ovdje?
Možda zbog održavanja.
Idem ga obići.
-Znaš za tu tvrtku? -Lokalni čarter.
Hoće li izaći?
Trebat će vremena.
-Učinit ću to dok pripremate sjemenje. -Osjetiš to?
Trula hrana?
Nadajmo se.
Sranje.
Sranje!
Je li bio pilot?
Izgleda kao farmer.
Sigurno su čuli vijesti i ponadali se letu.
Ali nitko nije došao
pa su pokušali uzletjeti sami.
-O, ne. -Što je?
Drži bebu.
Čekaj, Thea.
Jesi li dobro?
Da.
Što je to…
-Jakub i ja pokopat ćemo sve troje. -„Troje“?
Imaju i bebu.
Bože!
-Što je? -Ne želiš znati.
Ti i Markus pronađite traktor da nas izvučete na pistu.
-Idemo. -OK.
Tražila sam vas.
Išli smo po još zemlje.
Rik, daj nam trenutak.
U redu.
U čemu je problem?
Nemoj reći „ni u čemu“.
-Ni u čemu. -Nije istina.
-Držim se činjenica. -Znam.
A činjenice su:
Ja volim tebe.
Ti voliš Ayaza.
Samo zvoni.
Opet, bez goriva ne letimo.
Možda su se izgubili.
Što ako ne dođu?
Doći će.
-Rik? -Da?
Imaš trenutak?
Naravno. Što je?
Pokazat ću ti nešto u kontrolnoj sobi.
OK.
Ovo neće upaliti.
To je samo prototip.
Mislim na zajednički život i suradnju nakon onog što si mi rekao.
Samo sam htio reći…
Misliš da znaš što mi je u srcu,
ali kako bi mogao?
Čuo sam te sinoć kad si razgovarala s Ayazom.
Što sam rekla?
Da ako on odustane, za tebe ovdje više nema ničega.
Da.
Ne bih podnijela da Ayaz izgubi nadu,
ali to ne znači da mi se sviđa na način na koji misliš.
Ne?
Ne, budalo.
Ti si onaj kojeg volim.
Ja?
Ljudi, hitan slučaj!
-Što je? -Dođite!
Markus i Thea, pomognite Jakubu.
Skinimo poklopce rezervoara.
Imamo 15 minuta da natočimo gorivo.
-Kamo ideš? -Obavijestiti ove u bunkeru.
Sjajno. Reći ću drugima.
Hvala.
-To su bili oni za avion? -Da.
Mathieu je rekao da ubrzo kreću.
Što?
Nisam dala pet još od nogometa u školi.
Bavila si se sportom? Iznenađena sam.
I oni su bili. Izbacili su me.
-Jesu li gotovi? -Skoro.
Ne poznajem ovaj sustav.
Naučio sam pilotkinju helikoptera pa ću i tebe.
Hvala. Koliko imamo vremena?
Još tri minute.
Bila si tako loša?
Da, ne.
Pa, pomalo…
Ne moramo razgovarati o tome.
U redu je. Nisam bila tako loša.
Samo što…
Nekad sam se onesvijestila.
Vodili su me na preglede.
Mislili su da sam anemična ili da imam nizak šećer.
Saznali su da ne jedem.
Prije utakmica?
Pa, jela sam, ali…
Nisam jela, znaš?
Nisam to znala.
Sigurno je bilo teško.
Rođakinja mi se mučila s tim.
Dobro da si bolje.
Jesam.
Sunce će uskoro izaći.
Hoćemo li im reći dobre vijesti?
Spremni?
Spremni!
Sve je u redu?
Ako sve prođe dobro, onda jest.
Da.
Koji kurac?
Sjednite.
Sjednite ili ćemo vas vezati.
-Što to radiš? -Što misliš?
Da ti nema roditelja pa misliš da možeš imati tulum.
Razmišljao sam o tulumu,
ali radi se o suđenju za ubojstvo časnika.
Što?
V1.
Bojnik Gallo.
Terenzio?
Misliš da sam ubila Terenzija?
Znamo da si ga ubila.
To ne možeš osporiti, zar ne?
Ne izgleda dobro, Sylvie.
Sve si krivo shvatio.
Prijevod titlova: Davor Levak