PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
NUTRIČNÍ KLINIKA PAŘÍŽ
Takže teď odpadky vyhazuješ?
Můžeme jet?
Přibrala jsi.
To je dobře. Je to správná váha.
Zdravá váha. Nebyl to cíl?
INES M. RICCIOVÁ
Ahoj.
Tak jaké to bylo?
Fascinující.
Byla tam nějaké kočky?
Idiote.
Máš pro mě nějaká čísla?
Nenechali mi telefon.
Navíc jsou tam všichni cvoci.
Jo, hlavně ty.
Já?
- Tvůj nejlepší přítel je krysa. - Hugo není krysa.
Tady je má holčička!
- Ahoj! - Ahoj.
Už zase odjíždíš?
Jo, mám dvě show v Bruselu a pak jedu do Moskvy.
Doufal jsem, že se tu tentokrát zdržíš.
Já vím.
Mohli bychom zkouknout pár filmů nebo jít do hudebnin.
To bych ráda, ale už jsem vynechala měsíc koncertů.
- Nesejdeš se s ním, že ne? - Ne.
- Nezaslouží si tě. - Tati.
- Ať jde do hajzlu! - Tati, prosím!
- Všechno je to jeho vina. - To není pravda.
Odpovídám sama za sebe.
Byl jen symptom.
Můžeme mít aspoň jam session, než odjedeš?
Jasně.
Kdo tě učil vařit?
Cože?
Ptám se, kdo tě učil vařit.
Tvoje matka.
Ta by věděla, že brambory neopečeš bez oleje.
Ines, jsi tam?
Jo, mluv.
Jsme skoro zpátky z města. Všechno v pořádku?
- Zítra by měla být mše, ne? - Thea řekla, že není čas.
Není čas? Žádný respekt.
Chce být v Norsku pro ta semena dřív než Rusové.
Má pravdu, a plukovník říkal totéž.
Snad ve městě našli něco k otevření těch dveří,
ať můžem doplnit generátory.
Vsaď se, že jak je štěnice otevřou,
naplánují velký pohřeb pro tu mámu a dítě.
- „Štěnice?“ - Tak říká cestujícím.
Znáš ty brouky, co sají krev?
Byl jsem v Oxfordu, když tys ještě nosil bryndák.
Budou z mámy a děcka dělat mučedníky, i když to byla jejich chyba.
Velvyslanče, myslím, že potřebujeme…
„Potřebujeme?“ Ano…
Potřebujeme něco na ten hrob.
Kámen nebo kříž.
Hej!
Jsou zpátky!
Panebože!
Mami, chci tě požádat, aby ses postarala o tohoto andílka.
Jobovi přátelé s ním seděli sedm dní v tichosti.
To udělám s tebou, Ayazi.
Ale určitě ne v tichosti. Znáš mě.
Kdo je tam?
Ahoj.
Proč zhasla elektřina?
- Opravují generátor. - Dostali se dovnitř?
- Jo, právě teď. - A Zara a Dominik…
Byli uvnitř taky?
- Kde jinde by byli? - Já jen…
Nikdy nevíš, dokud to nevíš.
Ne.
- Co tam je? - Oblečení.
Hlavně kabáty pro ty, co letí do Norska,
ale je toho spousta, jestli se chceš podívat.
Možná později.
Ayaz ještě nevyšel?
Řekni mu, že Mathieu a Sylvie
budou pohřbívat Zaru a Dominika.
Takže pokud se chcete zúčastnit, měli byste…
Děkuju.
Slyšíš to?
Bude pohřeb.
Ayazi?
Na co myslíš?
Na to, že kdybych ten večer zmeškal let,
vyhnul bych se vší té bolesti.
Bůh chtěl, abys tam byl.
Jo.
Aby mě potrestal za vše, co jsem udělal.
Ne.
Co to znamená?
Zapomeň na to.
Mathieu, Markus a já pojedem na západ pro letadlo.
Osman a Jakub pojedou na východ k pobřeží pro palivo.
Ať Jakub jede s námi, kdyby byl potřeba mechanik.
- Chytrý, ale získá Osman palivo sám? - Pojedu s ním.
Rád bych, abys s námi letěla pro semena.
Naučil jsem se, že pilotů není nikdy dost.
Anglicky, ať se mohou zapojit všichni.
Proč by nás měl zajímat váš názor?
Probíráme, kdo kam pojede.
Osman pro palivo.
V letadle budu já, Mathieu, Markus, Jakub a Sylvie.
Sylvie, když odletíš, kdo bude dohlížet na ostatní cestující?
Kromě velvyslance.
Nikdo na nikoho „nedohlíží“.
Můžu zůstat já.
Bez urážky, velvyslankyně, ale poslouchají Sylvii.
- Je jejich vůdkyně. - To je fakt.
To není špatný nápad, nechat tu pilota.
- Pilota vrtulníku. - Pro jednou mají pravdu.
Souhlasím.
Dobře, zůstanu.
- Výborně, jdeme. - Ještě ne.
Ne dokud se nerozloučíme.
Ve dnech, jako je tento,
nás Ježíš vyzývá, abychom zůstali rozhodní.
Řekl: „V domě mého Otce
je mnoho pokojů.“
Jestli jsem si něčím jistý pak tím,
že v nebi je pokoj pro Zaru i Dominika.
Ale dny, jako je dnešní,
nás jistě nutí ptát se,
proč Bůh ty dva potřeboval.
Dny, jako dnešní…
- Přestaňte… - Ano? Proč?
…se dívat na hodinky.
Promiňte.
Nemáte žádnou úctu.
To je jisté.
Nechci nikoho znevažovat,
ale za tři hodiny musíme vyrazit do Norska.
Souhlasím, že to byla tragédie, o tom není pochyb.
- Můžeme truchlit, ale musíme… - Přestaňte, jo?
Myslíte, že jsem úplně bez srdce?
Chci, abychom to zvládli všichni.
Lituji vaší ztráty, Ayazi. My všichni.
To nejsou oni.
Jsou to jen dvě těla.
Jejich duše odešly už dávno.
Ano, Ayazi.
To je pravda.
Musíme žít…
pro ně.
Tak žijme.
- Že? - Ano.
Co můžu dělat?
Jeďte hledat palivo s Osmanem, pokud chcete.
Ovšem.
Možná najdete druhý náklaďák a přivezete ho dvakrát tolik.
Dobrý nápad.
Vyrážíme za tři hodiny.
- Nebylo to zvláštní? - Velmi zvláštní.
- Má něco v plánu? - Já nevím.
Ale být Thea, byl bych rád, že s ním nepojedu.
Co to děláš?
Gerardo říkal, že by se sem měl někdo nastěhovat.
Možná ty?
Potřebuješ něco?
Já…
Vyzvedl jsem ti to ve městě.
Díky.
Ještě něco?
Ne.
Chci říct…
Ještě jedna věc.
Včera v noci venku
jsem ti chtěl něco říct, ale…
Pokud se z Norska nevrátíme, přečti si tohle.
- Řekne to líp než já. - Proč by ses nevrátil?
Rusové by se mohli rozhodnout, že nás sestřelí z oblohy.
Ty se vrátíš.
Asi musím.
Abych tě viděl jako dýdžejku.
Dneska umřeli lidé, Marcusi.
Já vím.
Žila tu matka a dítě, a teď jsou venku v zemi.
Ovšem.
Ines…
Není mu moc dobře.
Ines!
Venku za pět minut!
Tohle jsi dělal, místo abys šel na pohřeb?
Chyběl jsem vám?
I svým vojákům jsi řekl, aby se neúčastnili.
Nemusíš jít?
Neodejdu, aniž bych ti řekla, ať nevyvoláváš problémy.
Problémy… Těm se chci vyhnout i já.
Stejný cíl.
„Stejný cíl?“
Proto jim říkáš „štěnice“?
S kým jsi mluvila?
Víš, kdo ještě dehumanizoval lidi tím, že jim říkal zvířata?
Nacisti.
Francouzská úřednice to musí vědět.
Debile.
Hezký výlet!
Mám o nás strach.
Jste připraveni?
- Ayaz šel… - Nemáme čas!
Jdeme na to.
Kdo jí dal velení?
Tak co myslíš tím „zvláštní“?
Nejdřív se necítil dobře a nechtěl odjet.
Chvíli nato je venku.
Možná si uvědomil, že nechce zmeškat pohřeb.
Možná.
Neboj, dohlédnu na něj.
- Chystáte se na ta semena? - Jo.
Podle Horsta můžeme půdu hnojit vaječnými skořápkami.
Vejce nám skoro došla.
Najdeme něco jiného.
Řekněme, že ta semena najdeme a budeme pěstovat jídlo,
ale co slunce?
- Co tím myslíte? - Lom říkal, že najdeme řešení.
Vím, že na tom pracují lidé po celém světě…
- Nikdy to nevyřešíme. - Cože?
Ale ten kanadský vědec, ten Američan…
„Posílit Van Allenův pás jadernými hlavicemi?“
Jsou bezradní.
- Je to pseudověda, slepá naděje. - Jak to víš?
Vím, že to nikdo neumí vyřešit.
Dobře.
- Nemusíš být nezdvořilý. - Pracujeme, Lauro.
Připravit.
Zamířit.
Pal!
Připravit.
- Zamířit. - Pal!
Připravit.
- Zamířit. - Pal!
K poctě zbraň!
Děkuji, plukovníku, že jste nás sem dovedl.
Vaši oběť nezapomeneme.
Jdeme!
A díky, velvyslanče.
Thea možná nechápe, jak je důležité
vzdát plukovníkovi čest, ale tito vojáci si váží toho, že vy ano.
Thea se soustředila na větší dobro.
Taky měla myslím obavy, že soustředění se na smrt plukovníka
by mohlo vojáky vyprovokovat.
Jeho smrt byla nehoda.
Jsem rád, že to říkáte.
Bylo by to jiné, kdyby někdo zavraždil důstojníka.
Ovšem.
To by ospravedlnilo to „dát se vyprovokovat“, jak jste řekl.
To určitě.
Kam tím míříte?
Nikam.
Jen je důležité znát pravidla boje.
Kdyby nás Rusové bombardovali, mohli by sem přijít to dokončit.
- Myslíte… - Nebojte.
Naše skupina ochrání všechny,
pokud budeme držet spolu.
Ovšem.
Ještě jednou díky, pane.
Proč džípy jezdí, ale letadla potřebují palivo z podzemí?
Letadla nezvládnou nečistoty způsobené sluncem.
Vozidla zřejmě ano.
Když najdeme letadlo, kdy budete vědět, jestli je funkční?
Přijde na to.
Nebudeme vědět, kolik je hodin.
Vy ano, protože neodtrhnete oči od svých hodinek.
- Přestaňte… - Jakube!
Jsem tu, abych pomohl ostatním cestujícím.
Ti idioti z NATO se klidně můžou jít bodnout.
Co se děje?
Nic.
Požádal jsem Ines, ať uklidí Zařin a Dominikův pokoj.
Dobře.
Možná bychom o něj mohli uspořádat loterii.
Nevím, mohlo by to posílit morálku vojáků.
Ayaz by si mohl vzít Lomův pokoj.
Ayaz?
Bude chtít odpočívat. Zařin pokoj není dobrý nápad.
Rozumím. I Lomův pokoj se vyprazdňuje.
Být to na mně,
dal bych tam vašeho cestujícího Rika.
Chrápe jako nákladní vlak.
- Čí je tohle? - Jednoho vojáka.
To od vás bylo ohromné.
Odpustit Thee. Máte můj velký respekt.
Měla pravdu.
Přežití skupiny vyžaduje těžká rozhodnutí.
Její motivy jsou dobré.
A co ostatní?
Thea chce, abychom přežili.
Vojáci jsou sobci.
Takže vojáci…
V turecké mafii je přísloví, jistý kodex.
Jaké?
Znamená: „Každý musí platit.“
Nakonec všichni dostaneme, co si zasloužíme.
Může to být rychle
nebo to může trvat déle,
ale zaplatíme vždy.
- To je zlé. - Jsou moc malá?
Moc malá, aby tam doletěla a unesla dost semen.
- Má to být skutečné letiště. - Ta velká asi odletěla před svítáním.
- Kam? - Co na tom záleží?
Já nevím. Nemůžeme si jedno vzít a natankovat cestou?
- Čím? - Já nevím. Přemýšlím nahlas.
I s povrchovým palivem
by to trvalo dlouho, slunce by nás dohnalo.
Máš chvilku?
- Co se děje? - Tvé věci jsou v Lomově pokoji.
Gerardo ho chtěl vyklidit, aby nepřišel vniveč.
Ano, ale neřekl, že se máš nastěhovat.
Tak kdo, ty?
Ne.
Můžeme se o něj podělit.
Ayaz.
- Proč Ayaz? - Vážně se musíš ptát?
- Nechci být za kreténa. - Tak nebuď.
Chtěl jsem jen, aby se dodržovala pravidla.
- Já vím. - Bez nich jsme zvěř.
- A já nejsem zvíře. - To vím taky.
Když myslím na toho kluka…
Měl jsem bratrance v jeho věku.
Jasně.
Pak pochopíš, co pro Ayaze bude znamenat
taková malá laskavost.
Řekni mu to, až se vrátí.
Díky, Felipe.
To nestojí za řeč.
Sakra!
Nějaká světla?
Tady.
Nádhera!
Kéž bychom do Norska jeli autem.
Jaký je plán B?
Další takhle velké letiště je o něco dál na sever.
To zvládneme, s chlupem.
Co tam letět, abychom ušetřili čas?
Bez zastávky bychom to nezvládli.
- Dobře. - Jdeme.
Ty bláho!
Počkat!
Jestli pojedeme autem, proč ne rychleji?
Jsou tam klíče?
Německé auto, německý řidič.
Cože? Nejsou tam žádná letadla?
Dobře.
Našel jsem to tamhle.
- Jedem na jiné letiště. - Fajn.
Opačným směrem.
Nebudeme zpátky před svítáním.
Jedeme do Norska?
Vypadá to tak.
Ale za pár dní se vrátíme.
Takový je plán.
To mi vyhovuje.
Vemte si ten náklaďák, prosím.
Tady taky nic.
Tamhle!
Jeď!
- 319, ne? - To je menší 318.
Je to problém?
- Je větší než tohle auto. - Mluvím vážně.
Vytrhneme sedadla.
- Není čas! - Uděláme to v Norsku.
Jdeme!
Proč jsou tam schody?
Možná údržba.
Obhlídnu to tady.
- Znáte tu firmu? - Místní dopravce.
Půjdou vyndat?
Chvíli to potrvá.
- Udělám to, než připravíte semena. - Cítíš to?
Shnilé jídlo?
Doufejme.
Sakra.
Sakra!
Byl to pilot?
Vypadá jako farmář.
Museli slyšet zprávy a doufali, že odletí.
Ale nikdo nepřišel,
tak se pokusili letět sami.
- Ale ne. - Co je?
Ona drží dítě.
Počkej, Theo.
Jsi v pořádku?
Jo.
Co je to…
- S Jakubem všechny tři pohřbíme. - „Tři?“
Je tam dítě.
Panebože!
- Co? - To nechtěj vědět.
Najděte s Marcusem tahač, ať se dostaneme na ranvej.
- Jdeme. - Dobře.
Hledala jsem tě.
Šli jsme pro další zem.
Riku, dáte nám chvilku?
Ano, ovšem.
Co ti vadí?
A neříkej „nic“.
- Nic. - To není pravda.
- Držím se faktů. - Já vím.
A faktem je,
že tě miluju.
Ty miluješ Ayaze.
Jen to zvoní.
Znovu, žádné palivo, žádný let.
Možná zabloudili.
Co když nepřijedou?
Přijedou.
- Riku? - Jo?
Máte chvilku?
Ovšem. O co jde?
Musím vám ve velínu něco ukázat.
Dobře.
Tohle nepůjde.
Je to jen prototyp.
Ne, myslím žít a pracovat spolu po tom, cos mi řekl.
Chtěl jsem jen říct…
Myslíš, že víš, co mám v srdci,
ale jak bys mohl?
Slyšel jsem tě včera mluvit s Ayazem na chodbě.
Co jsem řekla?
Že kdyby to vzdal, nic by ti tu nezbylo.
Ano.
Nezvládla bych to, kdyby Ayaz ztratil naději,
ale to neznamená, že ho mám ráda tak, jak si myslíš.
Ne?
Ne, ty blázne.
Miluju tebe.
Mně?
Lidi, naléhavý případ!
- Co se děje? - Honem!
Tak jo. Markusi a Theo, pomozte Jakubovi.
Sundáme víčka paliva.
Máme 15 minut na doplnění a odlet.
- Kam jdeš? - Zavolat do bunkru.
Skvělý. Řeknu to ostatním.
Děkuju.
- Byla tam letadla? - Ano.
Mathieu říkal, že brzy odletí.
Co je?
Neplácla jsem si od fotbalu na střední.
Sportovalas? Jsem překvapená.
To byli oni taky. Vyhodili mě.
Jsou hotoví?
Skoro. Víš, tenhle systém neznám.
Naučil jsem pilota vrtulníku létat, nemám o tebe strach.
Díky. Jak jsme na tom s časem?
Zbývají tři minuty.
Bylas tak hrozná?
Jo, ne.
No, tak trochu…
Nemusíme o tom mluvit.
To nic. Nebylo to tak zlý.
Až na to…
že jsem občas při zápasech omdlela.
Takže provedli spoustu testů.
Mysleli, že mám anémii nebo nízkou hladinu cukru v krvi.
Zjistili, že nejím.
Před zápasem?
No, já jsem jedla…
ale ne doopravdy, víš?
To jsem nevěděla.
Muselo to být těžké.
Moje sestřenice s tím taky zápasila.
Jsem ráda, že je ti líp.
Ano, je.
Brzy vyjde slunce.
Řekneme jim tu dobrou zprávu?
Připraveni tam vzadu?
Připraveni!
Jsme v pohodě, že?
Jestli bude všechno klapat, pak ano.
Jo.
Co se děje?
Sedni si.
Posaď se, nebo tě svážeme.
- Co to děláš? - Co myslíš?
Myslím, že rodiče jsou pryč a tebe napadlo uspořádat párty.
Přemýšlel jsem o párty,
ale jde o soud za vraždu důstojníka.
Cože?
V1.
Majora Gallo.
Terenzia?
Myslíte, že jsem zabila Terenzia?
Víme, žes ho zabila.
Na to nemůžeš nic říct, že?
Nevypadá to dobře, Sylvie.
Chápeš to úplně špatně.
Překlad titulků: Alena Nováková