‎UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
‎Unu, doi, trei, patru…
‎Mișcă-te pe ringul de dans!
‎Încetează. Doi, trei, patru…
‎Hai, scutură-ți trupul!
‎Încetează!
‎Am pierdut ritmul
‎Folosește „Staying Alive” de la Bee Gees.
‎Și dacă nu-mi place disco?
‎Îți place să dansezi, nu?
‎Data trecută ‎vorbeai cu Coline și cu Bianca.
‎Să mergem să dansăm.
‎- Să ne concentrăm. ‎- De ce?
‎- Suntem notați în perechi. ‎- De ce nu vrei să dansezi?
‎- Nu-ți plac marocanii? ‎- Nu.
‎Din cauza familiei?
‎Te rog!
‎Familia mea are un restaurant. ‎Vrei să ieșim la cină?
‎E cel mai bun cușcuș din Bruxelles. ‎Cu tot felul de pești.
‎Primim o singură notă amândoi, Hamza.
‎- ‎Pastilla, tajine, rfissa… ‎- Bine.
‎Ieșim la cină.
‎Acum, masează!
‎- Doamne! ‎- Vezi?
‎„Zaacook?”
‎Zaa’louk.
‎- N-am mâncat ceva mai bun. ‎- E și preferatul meu.
‎Mai avem ceva în comun!
‎Suntem copii de imigranți ‎și vrem să ajutăm bolnavii.
‎Vorbește în numele tău!
‎Mă stresează să văd oameni suferind.
‎Vorbesc serios!
‎Uneori, mi se face rău.
‎Atunci, de ce vrei să devii infirmieră?
‎Există două moduri de a pleca de-acasă:
‎cariera sau căsătoria.
‎Nu mă interesează ‎bărbații pe care mi-i prezintă tata.
‎Dar care e genul tău?
‎Tu.
‎Crezi că ești singurul care știe ce vrea?
‎- Nu! ‎- Ce e?
‎- Ridică-te! ‎- Ce faci?
‎Ridică-te, acum!
‎M-ai urmărit?
‎E totul în regulă?
‎Bine că am făcut-o.
‎Ne faci de rușine într-un loc ca ăsta!
‎Nu vă fac de rușine.
‎- Calmează-te! ‎- Ia-ți labele jegoase de pe mine!
‎- „Labele jegoase”? ‎- Nu.
‎Îmi pare rău.
‎Îmi pare atât de rău!
‎- Dar ești adult... ‎- Gura!
‎Te rog, tată.
‎Îmi pare rău.
‎Ieși!
‎Mi-e cald.
‎E cald și aici, iubitule.
‎Se vor întoarce în curând ‎cu lampa de sudură, da?
‎Știți ceva de ei? Au găsit-o?
‎Din clipă în clipă, Zara.
‎Rezistă!
‎Ai auzit?
‎„Din clipă în clipă.”
‎O explozie?
‎Afirmativ.
‎Vom căuta o lampă de sudură ‎la poarta principală.
‎Ce fel de explozie?
‎O bombă. Poate o rachetă.
‎- A zis „rachetă”? ‎- Spune-le și celorlalți.
‎O rachetă?
‎De unde? De la cine?
‎Asta e întrebarea.
‎O noapte să ajungem în Norvegia. ‎Luăm semințele și zburăm direct înapoi.
‎- Au venit? ‎- Nu.
‎- Ce e? ‎- Cineva a bombardat baza aeriană!
‎Poftim?
‎Rușii?
‎Acum trei zile, ‎Cosmonautul a întrerupt contactul radio.
‎Apoi, ieri, buncărul lor nu mai răspundea.
‎- Coincidență. ‎- Nu coincidență, coordonare!
‎Și de ce să ne distrugă avioanele?
‎- Pentru semințe, de asta! ‎- Cele din Norvegia?
‎Ieri, am transmis planurile noastre ‎de a le obține, apoi se întâmplă asta.
‎Rușii vor să le ia primii, ‎dacă nu au făcut-o deja.
‎- Avem o problemă. ‎- Mai încet!
‎Avem o problemă afurisită.
‎Da, e posibil. ‎Dar e posibil și să fi explodat ceva, nu?
‎Asta nu e coincidență?
‎- Sau poate a fost un cutremur. ‎- Deci două coincidențe?
‎Adică, nu știm nimic.
‎- Mereu e Gică Contra? ‎- Nu prea înțeleg engleza, dar da.
‎- Cine a trimis racheta? ‎- Habar n-am.
‎Ce face Sylvie acum?
‎Caută unelte la poarta principală.
‎Noi ce facem?
‎Ce se întâmplă?
‎E o problemă cu lampa de sudură, ‎dar grupul caută o soluție.
‎- Păstrează-ți forțele, Zara. ‎- Bine.
‎Mă auzi? Păstrează-ți forțele.
‎Ce faci, mamă?
‎Ne salvez.
‎Va trebui să ne salvăm singuri.
‎Și cine ne-ar face asta?
‎Colonelul n-a spus.
‎Deci știm.
‎Trebuie să fie o cheie!
‎„Cine” e o problemă pentru mai târziu.
‎Acum o s-o convingem pe mamă ‎să pornească generatoarele.
‎- Căldura o va ucide. ‎- Ne va ucide pe toți dacă nu acționează.
‎- Deci o rugăm să se sinucidă? ‎- Să se jertfească.
‎- Horst va sparge încuietoarea. ‎- Ea și fiul ei?
‎E o tragedie,
‎dar una provocată de ei.
‎Trebuie să murim pentru greșelile lor?
‎Suntem aici să salvăm oameni, ‎nu să-i omorâm, nu?
‎Unde duce conducta asta?
‎Unde duc conductele?
‎- Duc gazele de la generator afară. ‎- „Afară?” E bine, nu?
‎- Suntem la 2 km sub pământ. ‎- O putem folosi ca să coborâm provizii?
‎Sau pe cineva cu o frânghie?
‎E îngustă, cu multe cotituri.
‎Sara și Dominik sunt mici!
‎Dacă pot intra în conductă…
‎- Ați auzit? ‎- Da, mergem să verificăm.
‎Iubitule, mă poți ajuta?
‎Vino să mă ajuți.
‎Poftim, ține asta.
‎Dă-mi-o mie.
‎N-ar strica un plan de rezervă.
‎Și tu?
‎Le-ai spus ‎că timpul de rezolvare e limitat.
‎E vreo șurubelniță aici?
‎Mai e una?
‎E singura.
‎Chiar suntem gata ‎să sacrificăm o mamă și un copil?
‎Te temi de turcul care te-a luat de gât.
‎Hei! Te rog, ai grijă, sergent.
‎Înapoi! Ține asta.
‎Ai reușit?
‎Ai grijă, mamă!
‎Dă-te înapoi, Dominik!
‎Și dacă refuză să asculte?
‎Îi obligăm.
‎Cum? Sunt încuiați acolo.
‎- Mă ocup eu. ‎- Nu face nimic!
‎Lasă-mă pe mine. Rik?
‎Iau niște lanterne, ca să vadă mai bine.
‎Rik, ne spui părerea ta?
‎Nu vreau să dramatizez, ‎dar e o chestiune de viață și de moarte.
‎Sigur că da.
‎Haide!
‎Ce se petrece acolo? Zara? Dominik?
‎- Am deschis aerisirea. ‎- Bravo! Bine.
‎Trebuie să intrăm acum. Vino aici.
‎Haide!
‎Totul va fi bine, da?
‎Mergi tu primul.
‎Haide! Bine, așteaptă.
‎Dacă e așa, trebuie să găsim ‎un aeroport în apropiere și un alt avion.
‎- Pentru ce avion ai autorizație? ‎- C-17, A400M. Am pilotat și King.
‎Sunt prea mici. ‎Ne trebuie unul mare pentru semințe.
‎Mai mergi în Norvegia, după toate astea?
‎După atac, nu mai avem de ales. ‎Suntem pe cont propriu.
‎Și dacă rușii doboară avionul ‎sau vin aici să ne atace?
‎Dacă soarele nu ne omoară, ‎am putea muri încercând să-l evităm,
‎dar trebuie să mergem.
‎Așa că sun-o pe Sylvie ‎și întreab-o când se întorc.
‎Sylvie?
‎- Ai găsit ceva? ‎- Nu, tu?
‎Nu încă.
‎Ai găsit ceva?
‎Nu.
‎Ambasadorii vor ‎să luăm în considerare toate opțiunile.
‎Pentru orice eventualitate.
‎Nu e rău să ai un plan.
‎- Ești de partea lor. ‎- Nu există părți, Osman.
‎NATO are o singură misiune, ‎Osman: supraviețuirea.
‎Se vor întoarce, Zara. ‎Nu mai durează mult.
‎Veniți aici.
‎- Fără generatoare, ne vom topi cu toții! ‎- Liniște.
‎- Ambasadorul întreabă doar... ‎- Nu vreau să te văd.
‎Dispari.
‎Du-te!
‎Ți-am spus să taci.
‎E spre binele tău.
‎Cei doi nu glumesc.
‎Știu…
‎Dar asta nu schimbă nimic.
‎E vorba de binele suprem.
‎Am nevoie de tine, Osman, da?
‎Putem discuta cu ei, te rog?
‎Sylvie se va întoarce în curând. ‎Va găsi o cale.
‎N-am găsit nimic.
‎- Sylvie l-a ucis pe Terenzio. ‎- Ce?
‎- Știai, nu? ‎- Despre ce naiba vorbești?
‎L-a încătușat de stâlp ‎cu 15 minute înainte.
‎Arată-mi.
‎Mă faci mincinos?
‎Nu știu ce crezi că ai văzut, colonele.
‎Crimă.
‎Orice a făcut a fost pentru noi toți.
‎- Ești sigur? ‎- Da!
‎Dacă vrei s-o pedepsești, ‎trebuie să treci de mine.
‎Poate că ai urât armata,
‎dar te-a învățat despre loialitate.
‎Găsește o unealtă ‎s-o eliberezi pe rusoaică.
‎Hai să urcăm acolo. Mergi tu primul.
‎- Nu vreau să merg primul. ‎- Vino! Voi fi în spatele tău.
‎Dacă e ceva înăuntru?
‎Crede-mă, orice e acolo e mai puțin ‎înfricoșător decât să stai aici.
‎O să fiu în spatele tău.
‎Haide, scumpule. Haide!
‎- Ești bine? ‎- Poate ne odihnim puțin.
‎Nu, iubitule. Vreau să încerci din nou.
‎Poți face asta, bine?
‎- Ați reușit? ‎- Mai încearcă o dată.
‎- Haide! ‎- Așa te vreau.
‎Dominik, fii curajos. Poți s-o faci.
‎Te descurci.
‎Știu că nu poți pleca. Vrei ceva?
‎Nu, mersi.
‎E puternică, Ayaz.
‎La fel și tu.
‎Sylvie și Jakub…
‎Unde sunt?
‎Bună întrebare!
‎Colonele?
‎Mă aude cineva?
‎Colonele? Mă aude cineva?
‎...Dumnezeule milostiv... ‎să nu piară nimeni... leac de mântuire…
‎Ce e asta?
‎Vreun post religios ‎care încă mai redă înregistrări.
‎Îți dă fiori.
‎S-a întâmplat și săptămâna trecută.
‎În curând se face ziuă.
‎Dacă nu se întorc la timp, eu rămân aici.
‎Mai bine mor din cauza soarelui ‎decât ucisă de soldați.
‎Ce?
‎Felipe și Heremans ar fi primii ‎să dea vina pe civili pentru asta.
‎De ce ar face-o?
‎Vor să mă omoare, fiindcă am ars mâncarea.
‎Da, dar nu e vina ta.
‎Da, știu. Mulțumesc, Markus.
‎Nu. Adică…
‎- Voiam să spun... ‎- Știu ce voiai să spui.
‎Dar mai știu și că ne-ar executa.
‎Poate.
‎Dacă nu se întorc…
‎Voi rămâne aici cu tine.
‎De ce ai face asta?
‎Colonele?
‎O clipă.
‎Asta e.
‎N-am găsit nimic.
‎- Ar trebui să mergem în oraș. ‎- Nu.
‎Poate nu funcționează.
‎- Nu știm cât de departe e orașul. ‎- La 26 km.
‎Pe drumuri pe care nu le cunoaștem. ‎Și răsăritul e în mai puțin de o oră.
‎- Înapoi! Zece minute. ‎- Dar...
‎Înapoi, Sylvie!
‎Spune-i să urce în Jeep.
‎Trebuie să mergem.
‎Și dacă nu putem deschide ușa?
‎O să funcționeze.
‎Și dacă nu e așa?
‎- Nu te opune lui Lom. ‎- De ce?
‎N-o face și gata!
‎Te rog.
‎„Rugați-vă, fraților, ca jertfa noastră ‎să fie primită de Domnul atotputernic.”
‎„Fie ca Domnul să primească jertfa
‎pentru lauda și gloria Sa,
‎pentru binele nostru ‎și al sfintei Sale biserici.”
‎„Doamne, curăță-ne de păcate.”
‎Să mergem.
‎- Au deschis ușa? ‎- Nu, de asta am nevoie de tine.
‎- Ce se întâmplă? ‎- Haide! E timpul să salvăm omenirea.
‎Mulțumesc pentru nimic.
‎Ce?
‎- E totul în regulă? ‎- Da, pot s-o fac!
‎Promit.
‎Poți s-o faci.
‎Așa e, scumpule. Poți s-o faci. ‎Vom încerca din nou, bine?
‎Haide!
‎Nu poți face asta!
‎- Nu vreau. ‎- Atunci, n-o face. Nu încă!
‎- Gata? ‎- Să mergem.
‎Să așteptăm până se întoarce colonelul.
‎Și dacă nu se întoarce?
‎- Trebuie să ne salvăm. ‎- Te rog!
‎- Horst? ‎- Nu pot face un mulaj după încuietoare!
‎- E o problemă. ‎- Știu!
‎Acest buncăr a fost făcut ‎să reziste atacurilor din Războiul Rece.
‎- Încuietorile nu sunt standard. ‎- Horst!
‎O problemă mai urgentă…
‎Îți ordon să te oprești!
‎- Cu ce autoritate? ‎- Sunt ambasador, la naiba!
‎L-ai auzit pe colonel:
‎„E o unitate militară ‎sub comandă militară.”
‎Olandezi nemernici ce sunteți!
‎- La o parte, băieți! ‎- Nu!
‎Horst, ești bine?
‎Trebuie să-i oprim.
‎Înapoi!
‎- Ce faceți? ‎- În engleză.
‎Spune-i rusoaicei ‎să pornească generatoarele.
‎- Asta nu se va întâmpla. ‎- Ba da.
‎Spune-i să pornească generatoarele.
‎- Lăsați armele jos! ‎- Încetați!
‎Spune-i rusoaicei că, dacă refuză, ‎îi împușcăm pe oamenii voștri.
‎N-o veți face!
‎Ce se întâmplă?
‎Un glonț pentru fiecare minut ‎în care generatorul e oprit.
‎Să începem cu tine.
‎Ayaz, ce se întâmplă?
‎Ayaz!
‎- Soldați! ‎- Domnule?
‎Ayaz, ești bine?
‎Toată lumea e bine?
‎Ines?
‎Nu!
‎La naiba!
‎Ce se întâmplă?
‎Ayaz?
‎Ajutați-l! Moare.
‎Am zis să-l ajutați, nenorociților!
‎Respiră, da?
‎- Domnule! ‎- Respiră.
‎Dle colonel, mă auziți? Domnule?
‎A murit.
‎A pierdut prea mult sânge.
‎Ce a spus?
‎A murit.
‎Mulțumesc, Laura.
‎Asta nu s-ar fi întâmplat ‎dacă ei nu ar fi creat problema.
‎Nu s-ar fi întâmplat dacă nu aveați arme!
‎- Încercam să rezolvăm problema. ‎- Problemă pe care încă o avem.
‎Deci ce vom face?
‎Asta e tot?
‎Am căutat peste tot.
‎Îmi pare rău.
‎Ayaz? Ați găsit ceva?
‎Le vom face să meargă.
‎Cine mă ajută?
‎- Mă ajutați? ‎- Desigur, Ayaz.
‎Dă-te înapoi, Zara!
‎Îi lăsăm până în zori.
‎Încă zece minute.
‎Apoi le cerem să pornească generatoarele.
‎Cum rămâne cu asta? Cu el?
‎Mâine-seară îl vom îngropa.
‎La dracu' cu îngropatul, ‎mă refer la răzbunare.
‎Nu ucizi un soldat ‎fără să suporți consecințele.
‎Sunt de acord.
‎Dar nu asta s-a întâmplat aici.
‎A fost un accident.
‎Nu e nici vina ta, nici a lor.
‎Doar un accident.
‎Mâine e o zi importantă. ‎Toată lumea trebuie să doarmă.
‎Vă rog.
‎O să încerc din nou.
‎Mai ții minte dealul pe care l-am urcat ‎lângă ‎dacha‎ bunicului?
‎Era un munte.
‎Da, un munte abrupt.
‎Și am ajuns în vârf, nu?
‎Da.
‎A trebuit să facem ceva ‎la jumătatea drumului, mai știi?
‎Să ne odihnim.
‎Să ne odihnim, exact. ‎Asta trebuie să facem acum.
‎Sunt bine.
‎Știu că ești, ‎dar trebuie să ne păstrăm forțele.
‎Ayaz va deschide ușa imediat, bine?
‎Haide!
‎Înfige ranga în deschizătură.
‎E inutil.
‎Ba nu e!
‎Acum, fă-o!
‎Sylvie?
‎M-ai speriat.
‎Nu funcționează.
‎Nu încă.
‎Trebuia să insist să mergem în oraș.
‎Ce oraș?
‎Nu știu. Orice oraș.
‎Te-ai străduit. Mereu o faci.
‎Am dat-o în bară.
‎E în regulă.
‎E în regulă, ursuleț.
‎E în regulă.
‎Am nevoie de asta.
‎Stabilizează-ți respirația.
‎Respirații stabile.
‎Stabilizează-ți respirația.
‎Așa e mai bine.
‎Nu-i așa?
‎Da.
‎Lăsați-ne.
‎Plecați.
‎Toți.
‎Vă rog.
‎N-o să meargă, nu?
‎O să încerc din nou.
‎Ayaz, mi-ai spus: „Mulțumesc.”
‎Vreau să-ți spun același lucru.
‎Am dat greș.
‎Ai încercat.
‎Ai încercat să ne ajuți.
‎E mai mult decât fac cei mai mulți.
‎Te asigur.
‎Voi porni generatoarele.
‎Nu.
‎Dacă murim, nu va mai fi nimeni să o facă.
‎Nu, așteaptă.
‎Îți mulțumesc pentru tot, Ayaz.
‎Stai!
‎Mai e timp.
‎Stai, Zara!
‎Mai avem timp.
‎Nu face asta!
‎Nu. Zara.
‎Zara, vorbește cu mine.
‎Te rog, Zara.
‎Nu.
‎Stai!
‎Mai e timp.
‎Nu!
‎Într-un basm
‎Poți călări luna
‎Pom-pom-pom
‎Și poți călări un cal
‎Peste curcubeu
‎Pom-pom-pom
‎Și te poți împrieteni
‎Cu un pui de ren
‎Jucării obosite…
‎- Să mergem să-l vedem pe Ayaz. ‎- Vrea să fie singur.
‎Osman, cât va ține combustibilul?
‎Înainte să fie oprit, cinci sau șase ore.
‎Rahat, tot trebuie să intrăm acolo.
‎Cum vom intra în cameră?
‎Când apune soarele, ‎mergem în oraș și găsim ceva.
‎Sylvie avea dreptate. ‎Trebuia să mergem mai devreme în oraș.
‎Mâine vom trimite o echipă ‎la rafinăria de pe coastă.
‎- Poate au combustibilul necesar. ‎- Trebuie să jelim.
‎- Aș vrea să avem timp. ‎ - O mamă și un copil…
‎Știu, Osman.
‎- Și Lom... ‎- Știu!
‎Scuze.
‎- Osman... ‎- Scuze.
‎Chiar dacă găsim combustibilul potrivit,
‎cum îl folosim ‎ca să ajungem la seiful cu semințe
‎dacă ambele avioane sunt distruse?
‎Cel mai apropiat aeroport e la câteva ore.
‎E locul cel mai bun ‎pentru a găsi un avion.
‎Dacă găsim combustibil și un avion, ‎plecăm mâine.
‎Osman are dreptate.
‎De ce să ne grăbim?
‎Lom credea că rușii ne-au distrus avionul ‎din cauza semințelor.
‎Markus mi-a spus asta.
‎Aliații sunt buni ‎când sunt destule pentru toți.
‎Dacă iau totul, vom muri de foame.
‎Azi ni s-a reamintit ‎că fiecare zi e un dar.
‎Că ziua de mâine nu e garantată.
‎E un clișeu, dar până la urmă e adevărat.
‎E un avertisment ‎că nu trebuie să ai rețineri în viață.
‎Ci să sărbătorești vremurile fericite ‎și pe cei ce le-au făcut fericite.
‎Nu cred că e rău să ai puțină credință.
‎Sigur, dacă ajută.
‎Îți mulțumesc pentru permisiune, Horst.
‎Scuză-mă.
‎Sunt un nemernic.
‎În sfârșit, ‎suntem de acord într-o privință.
‎Aveai dreptate ieri, afară.
‎Mă gândeam la ceva.
‎Ești sigur că nu vrei să-ți aduc nimic?
‎Ayaz?
‎În seara asta mi-am dat seama ‎de cine îmi amintești.
‎Era un tip în clasa mea.
‎Era încrezător și chipeș.
‎Nu se temea de nimic.
‎Ce faceți?
‎Un ofițer merită o înmormântare de ofițer.
‎Nu asta.
‎Ar trebui să știți ‎că, după ce deschid ușa,
‎vom ține o înmormântare rapidă ‎pentru Zara și Dominik.
‎- Ar trebui să participăm cu toții. ‎- Nu vor fi îngropați lângă colonel.
‎Ce?
‎- Ce contează? ‎- Nu îngropi militari lângă civili.
‎L-am rănit pe băiatul acela.
‎Și m-am rănit și pe mine.
‎Totul, fiindcă mi-a fost prea frică.
‎Prea frică să lupt pentru mine.
‎Pentru alegerile mele.
‎Cred în tine și vreau să știi asta.
‎Ești cea mai cinstită ‎și sinceră persoană de aici.
‎Și...
‎Zara știa asta.
‎Deci nu renunța, bine?
‎Dacă o faci, nu sunt sigură
‎că mi-a mai rămas ceva aici.
‎- Ai văzut filmarea? ‎- A zis că nu e timp.
‎Mi-am zis că poate e o prostie, dar…
‎E adevărat.
‎Mi-a fost teamă. Mi-am zis ‎că ar fi plecat dacă ar fi putut.
‎Atunci, poarta nu s-ar fi deschis.
‎Nu e nevoie să te justifici.
‎Știu că ai avut intenții bune.
‎Nu sunt sigur ‎că toți cei de aici ar fi de acord.
‎Ce părere ai?
‎Laptopuri. Camera de comandă.
‎Crezi că Lom le-a spus celorlalți?
‎Nu știu.
‎Oricum, e oribil ce s-a întâmplat.
‎Dar noi doi
‎am avut noroc în seara asta.
‎Și acum?
‎Ce facem acum?
‎Felipe?
‎Mâine-seară,
‎când mergem în oraș,
‎o să distrug filmările.
‎Mulțumesc. Nu sunt obișnuită ‎să aibă cineva grijă de mine.
‎Măcar atât pot face.
‎Suntem în viață ‎datorită abilităților tale de pilot.
‎Și s-a vărsat destul sânge săptămâna asta.
‎Le spunem celorlalți?
‎Ne răzbunăm!
‎Subtitrare: Daniela Vereș