PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Jedna, dva, tři, čtyři…
Dostaň se nějak na parket.
Stop. Dva, tři, čtyři…
Říkal jsem teď, teď, teď!
Stop!
Ztratila jsem rytmus.
Použij „Staying Alive“ od Bee Gees.
Co když nemám ráda disco?
Tancuješ ráda, ne?
Minule ses bavila s Colinem a Biancou.
Měli bychom jít tančit.
- Spíš se soustředit. - Proč?
- Hodnotí se páry. - Proč nechceš tančit?
- Nesnášíš Maročany? - To ne.
Tak tvá rodina?
No tak.
Má rodina má restauraci. Nepůjdem místo toho na večeři?
Na nejlepší kuskus v Bruselu. S různými rybami.
Známkují dvojice, Hamzo.
- Pastilla, tajine, rfissa… - Tak fajn.
Půjdeme na večeři.
Teď stlačuj!
- Panebože! - Vidíš?
„Zaacook?“
Zaa'louk.
- Nejlepší, co jsem kdy jedla. - Je to i mé oblíbené jídlo.
Další věc, kterou máme společnou!
Naši rodiče jsou imigranti a chceme pomáhat nemocným.
Mluv za sebe!
Vidět lidi v bolestech mě stresuje.
Mluvím vážně!
Občas se mi dělá zle.
Tak proč chceš být pomocná sestra?
Jsou dvě možnosti, jak odejít z domova:
kariéra nebo manželství.
Nezajímají mě kluci, které mi najde otec.
A jaký je tvůj typ?
Ty.
Myslíš, že jsi jediný, kdo ví, co chce?
- Ale ne. - Co?
- Zvedni se. - Co to děláš?
Vstávej, hned.
Tys mě sledoval?
Děje se něco?
Dobře jsem udělal. Dělat nám ostudu na takovém místě.
Nedělám ostudu.
- Uklidněte se. - Dej ty špinavý pracky pryč!
- Mý „špinavé pracky“? - Ne.
Promiň.
Moc se omlouvám.
- Jsi dospělá… - Sklapni!
Prosím, tati.
Promiň.
Ven!
Je mi horko.
Tady venku je taky horko, zlato.
Brzy se vrátí s letlampou.
Ozvali se ti? Našli ji?
Bude to každou chvíli, Zaro.
Vydrž.
Slyšíš to?
„Každou chvíli.“
Výbuch?
Potvrďte.
Budeme hledat letlampu u hlavní brány.
Jaký výbuch?
Bomba. Možná řízená střela.
- Řekl „střela“? - Běž to říct ostatním.
Řízená střela?
Odkud? Od koho?
To je otázka.
Ještě noc, a jsme v Norsku. Vezmeme semena a letíme zpátky.
- Jsou tu? - Ne.
- Co je? - Bombardovali základnu!
Cože?
Rusové?
Před třemi dny přerušil kosmonaut rádiový kontakt.
Včera jejich bunkr nereagoval.
- Náhoda. - Žádná náhoda, koordinace!
Tak proč ničí naše letadla?
- Řeknu ti proč, ta semena! - V Norsku?
Včera jsme vysílali plány jak je získat, a stane se tohle.
Rusové je chtějí získat dřív, pokud je už nemají.
- Ale má to háček. - Pst. Nekřič.
Máme velký problém.
Ano, to je možné. Ale taky je možné, že něco explodovalo, ne?
Není to náhoda?
- Mohlo to být zemětřesení. - Tak dvě náhody?
Prostě nic nevíme jistě.
- Vždycky tak odporuje? - Neumím anglicky, ale ano.
- Kdo vyslal tu střelu? - Nemám tušení.
Co dělá Sylvie teď?
Hledá nářadí u hlavní brány.
Co budeme dělat?
Co se děje?
S letlampou je problém, ale skupina hledá řešení.
- Šetři sílami, Zaro. - Dobře.
Slyšíš mě? Šetři silami.
Co to děláš, mami?
Zachraňuju nás.
Budeme se muset zachránit sami.
A kdo by nám to udělal?
Plukovník to neřekl.
Teď to víme.
Musí tam být klíč!
„Kdo“ je problém na později.
Musíme přesvědčit matku, ať pustí generátory.
- To horko nepřežije. - Ani my, když nic neudělá.
- To ji požádáme, aby se zabila? - Aby se obětovala.
Horst vybere zámek.
Sebe a svého syna?
Je to tragédie,
ale způsobili ji oni.
Máme umřít kvůli jejich chybám?
Máme tu lidi zachraňovat, ne je zabíjet, ne?
Kam vede ta trubka?
Kam vedou ty trubky?
- Odvádí generátorové výpary ven. - „Ven?“ To je dobře, ne?
- Jsme 2 km pod zemí. - Můžeme ji použít ke snížení přívodu?
Nebo někoho s lanem?
Je to úzké s mnoha zatáčkami.
Zara a Dominik jsou malí!
Když se dostanou do trubky…
- Slyšeli jste to? - Ano, půjdeme se podívat.
Zlato, můžeš mi pomoct?
Pomoz mi.
Na, podrž mi to.
Vezmu si to.
Mít záložní plán by neškodilo.
Ty taky?
Řekla jsi jim, že na řešení mají omezený čas.
Je tady šroubovák?
Není tu nějaký jiný?
Jen tenhle.
Jsme připraveni obětovat matku a dítě?
Bojíš se Turka, co tě chytil za krk.
Hej! Opatrně prosím, seržante.
Ustup. Podrž mi to.
Povedlo se?
Opatrně, mami!
Drž se zpátky, Dominiku.
Co když odmítnou poslouchat?
Pak je donutíme.
Jak? Jsou tam zamčení.
- Nech to na mně. - Nic nedělej.
Nech to na mně. Riku?
Nesu baterky, aby líp viděli.
Riku, můžeme znát tvůj názor?
Nechci znít dramaticky, ale je to otázka života a smrti.
Ovšem.
No tak!
Pozor!
Co se tam děje? Zaro? Dominiku?
- Otevřeli jsme ventilaci. - Dobrá práce. Výborně.
Musíme se tam dostat. Pojď sem.
No tak.
Všechno bude v pořádku.
Jdi první.
No tak. Dobře, počkej.
Jestli je to fakt, musíme najít letiště a další letadlo.
- Na jaká letadla máš kvalifikaci? - C-17, A400M. Létali se mnou králové.
Ti jsou malí. My potřebujeme hodně místa.
Chceš po tom všem do Norska?
Po tom útoku nemáme na výběr. Jsme sami.
Co když Rusové letadlo sestřelí nebo nás napadnou?
I když nás nezabije slunce, snaha se mu vyhnout může,
ale musíme jít.
Zavolej Sylvii a zeptej se, kdy se vrátí.
Sylvie?
- Našels něco? - Ne, a ty?
Ještě ne.
Máte něco?
Ne.
Velvyslanci chtějí, abychom zvážili všechny možnosti.
Pro každý případ.
Mít plán nezaškodí.
- Jste na jejich straně. - Žádné strany nejsou, Osmane.
NATO má jediný cíl. Přežití.
Vracejí se, Zaro. Už to nebude trvat dlouho.
Pojď sem.
- Bez generátorů se všichni roztavíme! - Ticho.
- Velvyslanec se jen ptá… - Nechci vás vidět.
Zmizte!
Běžte!
Říkal jsem, ať jsi zticha.
Je to pro tvé dobro.
Ti dva se s tím nemažou.
Já vím…
Ale to nic nemění.
Jde o větší dobro.
Potřebuju tě, Osmane.
Můžeme to probrat s nimi?
Sylvie se brzy vrátí. Najde způsob.
Nic jsem nenašel.
- Sylvie zavraždila Terenzia. - Cože?
- Věděls to, viď? - O čem to sakra mluvíte?
Připoutala ho k té tyči 15 minut před tímhle.
Ukažte mi to.
Takže jsem lhář?
Nevím, co myslíte, že jste viděl, plukovníku.
Vraždu.
Udělala to pro nás všechny.
- Určitě? - Jo!
Jestli ji chcete potrestat, budete muset jít přese mě.
Možná jsi armádu nenáviděl,
ale naučila tě loajalitě.
Najdi nástroj k vysvobození těch Rusů.
Vylezeme tam. Jdi první.
- Nechci jít první. - Pojď sem. Jdu za tebou.
Co když tam něco je?
Věř mi, co je tam, je mnohem méně děsivé než zůstat tady.
Budu hned za tebou, jo?
Pojď, zlato. No tak!
- Jsi v pořádku? - Možná bychom si mohli odpočinout.
Ne, zlato. Musíš to zkusit znovu.
Ty to zvládneš.
- Povedlo se? - Zkusí to znovu.
- No tak. - To je můj kluk.
Dominiku, buď statečný. Dokážeš to.
To zvládneš!
Vím, že nemůžeš odejít, chceš něco?
Ne, děkuju.
Je silná, Ayazi.
Jako ty.
Sylvie a Jakub…
Kde jsou?
Dobrá otázka.
Plukovníku?
Je tam někdo?
Plukovníku? Je tam někdo?
…milosrdný Bože… nikdo nezahyne… nějaký lék ke spáse…
Co je to?
Nějaká náboženská stanice stále pouští nahrávky nebo něco.
To je děsivý.
Stalo se to i minulý týden.
Brzy se rozední.
Jestli se nevrátí, zůstanu tady.
Radši zemřu na slunci, než aby mě zabili ti vojáci.
Cože?
Felipe a Heremans budou první, kdo obviní civilisty.
Chtějí mě zabít za to spálené jídlo.
Ty za to nemůžeš.
Já vím. Díky, Markusi.
Ne. Chci říct…
- Snažil jsem se říct… - Vím, cos chtěl říct.
Ale taky vím, že by nás popravili.
Možná.
Jestli se nevrátí…
Zůstanu tady s tebou.
Proč bys to dělal?
Plukovníku?
Čekejte.
To je všechno.
Nic jsem nenašel.
- Měli bychom jet do města. - Ne.
Tyhle nemusí fungovat.
- Nevíme, jak je to daleko. - 26 km.
Po silnicích, které neznáme.
Do úsvitu je hodina.
- Vracím se. 10 minut. - Ale…
Vracím se, Sylvie.
Řekni jí, ať se dostane do džípu.
Musíme jít.
Co když ty dveře neotevřeme?
Půjde to.
A když ne?
- Nechoď proti Lomovi. - Proč?
Prostě to nedělej!
Prosím.
„Modlete se, bratři, aby naši oběť přijal Bůh všemohoucí.
Kéž Pán přijme oběť
k Jeho chvála a slávě,
pro naše dobro a dobro Jeho církve svaté.
Pane, očisti naše hříchy.“
Jdeme.
- Otevřeli ty dveře? - Ne, proto tě potřebuju.
- Co se děje? - Pojď. Je čas zachránit lidstvo.
Díky za nic.
Cože?
- Všechno v pořádku? - Ano, zvládnu to!
Slibuju.
Dokážeš to.
Přesně tak, zlato. Dokážeš to. Zkusíme to znovu, ano?
No tak!
To nemůžeš udělat!
- Nechci to. - Tak to nedělej. Ještě ne!
- Hotovo? - Jdeme.
Počkejme, až se vrátí plukovník.
Co když se nevrátí?
- Musíme se zachránit. - Prosím!
- Horste? - Nemůžu udělat odlitek zámku.
- Je tu problém. - Já vím!
Ten bunkr měl odolat útoku studené války.
- Nemá normální zámky. - Horste!
Naléhavější problém…
Nařizuji ti, abys přestal!
- Jakým právem? - Jsem velvyslankyně, sakra!
Slyšelas plukovníka. „Je to vojenské zařízení pod vojenským velením.“
Vy kreténský požírači vaflí!
- Z cesty! - Ne!
Horste, jsi v pořádku?
Musíme je zastavit.
Zpátky!
Co to děláte?
Řekni té Rusce, ať zapne generátory.
- To se nestane. - Ale ano.
Řekni jí, ať zapne generátory.
- Odložte zbraně! - Přestaňte!
Řekni jí, že jestli odmítne, budeme střílet vaše lidi.
To ne!
Co se děje?
Jedna kulka za každou minutu, kdy budou generátory stát.
Začneme s tebou.
Ayazi, co se děje?
Ayazi!
- Vojáci! - Pane?
Ayazi, jsi v pořádku?
Všichni v pořádku?
Ines?
Ne!
Sakra!
Co se děje?
Ayazi.
Pomozte mu! Umírá.
Řekl jsem, ať mu pomůžete, kreténi!
Hlavně dýchejte, ano?
- Pane! - Dýchejte.
Plukovníku, slyšíte mě? Pane?
Je mrtvý.
Ztratil moc krve.
Co říkala?
Je mrtvý.
Díky, Lauro.
Tohle by se nestalo, kdyby ten problém nevytvořili.
Nestalo by se to, kdybyste neměli zbraně!
- Snažili jsme se ten problém vyřešit. - Ten problém pořád máme.
Tak co uděláme?
To je vše?
Hledali jsme všude.
Je mi líto.
Ayazi? Našli jste něco?
Zprovozníme je.
Kdo mi pomůže?
- Pomůžeš mi? - Samozřejmě.
Ustup, Zaro!
Dáme jim čas do svítání.
Ještě deset minut.
Pak je požádáme, aby zapnuli generátory.
A co tohle? Co on?
Zítra večer ho pohřbíme.
Kašlu na pohřeb, mluvím o pomstě.
Nezabijete vojáka bez následků.
Souhlasím.
Ale tak to nebylo.
Byla to nehoda.
Nebyla to vaše vina ani jejich.
Jen nehoda.
Zítra bude náročný den. Všichni se musí vyspat.
Prosím.
Zkusím to znovu.
Pamatuješ si ten kopec, na který jsme vylezli u dědy na chatě?
Byla to hora.
Ano, strmá hora.
A dostali jsme se nahoru, viď?
Ano.
V půli cesty jsme museli něco udělat, pamatuješ?
Museli jsme odpočívat.
Přesně tak. To musíme udělat teď.
Jsem v pohodě.
Vím, že ano, ale musíme si uchovat síly.
Ayaz teď každou chvíli otevře dveře.
No tak.
Vsuň páčidlo do té mezery.
To je k ničemu.
Není!
Udělej to!
Sylvie?
Vyděsilas mě.
Nefunguje to.
Ještě ne.
Měla jsem trvat na tom, že pojedem do města.
Do jakého?
Nevím. Do jakéhokoli.
Snažila ses. Jako vždycky.
Zvorala jsem to.
To je dobrý.
To je v pořádku, zlatíčko.
To je dobrý.
Potřebuju to.
Jen klidně dýchej.
Klid.
Dýchej.
To je lepší.
Ne?
Ano.
Nechte nás.
Běžte.
Všichni.
Prosím.
Nepůjde to, že?
Zkusím to znovu.
Ayazi, tys mi řekl „Děkuju“.
Chci ti říct totéž.
Selhal jsem.
Snažil ses.
Snažil ses nám pomoct.
To je mnohem víc, než dělá většina lidí.
To vím jistě.
Zapnu generátory.
Ne.
Když umřeme, nebude nikdo, kdo by to udělal.
Ne, počkej.
Díky za všechno, Ayazi.
Počkej.
Ještě je čas.
Počkej, Zaro.
Pořád máme čas.
Nedělej to.
Ne. Zaro.
Zaro, mluv se mnou.
Prosím, Zaro.
Ne.
Počkej.
Ještě je čas.
Ne!
V pohádce
můžeš jezdit na Měsíci,
pam-pam-pam.
A jezdit na koni
přes duhu,
pam-pam-pam.
A spřátelit se
se sobíkem.
Unavené hračky…
- Měli bychom jít za Ayazem. - Chce být sám.
Osmane, na jak dlouho je tam palivo?
Před vypnutím tak na pět šest hodin.
Sakra, stejně se tam musíme dostat.
Jak se dostaneme dovnitř?
Až zapadne slunce, pojedem do města a něco najdeme.
Sylvie měla pravdu. Měli jsme tam jet dřív.
Zítra pošleme tým do rafinérie na pobřeží.
- Možná mají palivo, které potřebuješ. - Musíme truchlit.
- Kéž bychom měli čas. - Matka a její dítě…
Vím, Osmane.
- A Lom… - Já vím!
Promiňte.
- Osmane… - Promiň.
I když najdeme správné palivo,
jak nám pomůže dostat se do trezoru,
když jsou obě letadla zničená?
Nejbližší letiště je pár hodin odtud.
Je to nejlepší možnost jak najít letadlo.
Když najdeme palivo a letadlo, odletíme zítra.
Osman má pravdu.
Proč ten spěch?
Podle Loma nám Rusové zničili letadlo kvůli semenům.
Markus mi to řekl.
Spojenci jsou milí, když je všeho dost pro všechny.
Když to všechno vezmou, umřeme hlady.
Dnešek nám připomněl, že každý den je dar.
Zítřek není zaručený.
Je to klišé, ale nakonec je to pravda.
Je to varování, abychom se v životě nedrželi zpátky.
A abychom oslavovali šťastné časy a ty, kdo je šťastnými učinili.
Nemyslím, že mít trochu víry je špatné.
Jistě, pokud pomáhá.
Tak díky za svolení, Horste.
Promiň.
Jsem kretén.
Konečně se na něčem shodneme.
Včera jsi měla pravdu.
Něco mě napadlo.
Určitě ti nemůžu nic přinést?
Ayazi.
Dneska jsem si vzpomněla, koho mi připomínáš.
V mé třídě byl jeden kluk.
Byl sebevědomý a pohledný.
Ničeho se nebál.
Co to děláš?
Důstojník si zaslouží vojenský pohřeb.
Ne takovýhle.
Oba byste měli vědět, že jakmile otevřou dveře,
bude rychlý pohřeb Zary a Dominika.
- Měli bychom jít všichni. - Nebudou pohřbeni vedle plukovníka.
Cože?
- Jaký je v tom rozdíl? - Vojáci se nepohřbívají vedle civilistů.
Ublížila jsem mu.
A taky jsem ublížila sobě.
Protože jsem se příliš bála.
Příliš se bojím postavit se za sebe.
Za svá rozhodnutí.
Věřím ti a chci, abys to věděl.
Jsi ten nejčestnější a nejupřímnější člověk tady.
A…
Zara to věděla.
Tak se nevzdávej, jo?
Když to vzdáš, nejsem si jistá,
že mi tu ještě něco zbude.
- Viděls to video? - Říkal, že není čas.
Myslel jsem, že jsou to kecy, ale…
Je to tak.
Je to pravda.
Bála jsem se. Myslela jsem, že by odešel, kdyby mohl.
Pak by se brána neotevřela.
Není třeba to vysvětlovat.
Vím, žes to myslela dobře.
Nejsem si jistý, že by všichni zde souhlasili.
Co myslíš?
Notebooky. Centrála.
Myslíš, že to Lom řekl ostatním?
Nevím.
Každopádně to, co se stalo, byla tragédie.
Ale my dva jsme
dnes měli štěstí.
Tak co teď?
Co budeme dělat?
Felipe?
Zítra večer,
až pojedeme do města,
zničím ten záznam.
Díky. Nejsem zvyklá, aby se o mě někdo staral.
To je to nejmenší.
Jsme naživu díky tvým pilotním schopnostem.
A tento týden už bylo dost krveprolití.
Řekneme to ostatním?
Dočkáme se odplaty!
Překlad titulků: Alena Nováková