EN NETFLIX-SERIE
Två kaffe.
-En liten paus? -Nej, hinner inte.
Varsågoda.
Redo att beställa?
Jag vill ha våfflor med kolasås.
Och du?
Vi har ingen meny.
Vad är det med henne?
Jag vet inte.
Om jag visste att du jobbade här…
Jag borde berätta…
…vilken odugling hennes man är.
Det borde jag.
Men jag vill inte såra barnet.
Vad snällt av dig.
Vår son…
…behöver en operation.
-Den kostar 10 000 euro. -10 000 euro?
Den är experimentell.
Min bror kan få oss till ett kliniskt försök.
Inget underhåll, födelsedagar…
-När han föddes… -När han föddes?
Du har rätt.
Jag har inte pengarna nu. Ikväll. Bor ni på samma ställe?
Bra.
Trötta leksaker sover Och även böckerna
Mamma…
-Du älskade den visan när du var liten. -Inte sången, det är hur du sjunger.
Vem är det?
Sov gott.
Han har berättat allt.
Ert förhållande, din graviditet…
Hur han ville abortera det, men inte du.
"Det"?
Om din son verkligen är sjuk, beklagar jag.
Men du får inte en cent från vår familj.
Trakassera oss igen
och ditt liv blir ännu värre.
Det är okej, älskling.
"Dag 9: Livet i bunkern liknar livet hemma.
Men här stiger vi upp när solen går ner.
Vi tvättar oss och klär på oss.
Mamma säger att det inte är en ursäkt för att inte borsta tänderna.
Sen äter vi frukost. Soldaterna har mycket mat.
Jag gillar nudlar och varmkorv.
Mamma saknar grönsaker, men inte jag.
Sen är det dags för träning.
Mr Ayaz säger att det är viktigt att träna varje dag.
Och efter det, jobbar alla.
Ambassadörerna, översten och kaptenerna, Sylvie och Mathieu
jobbar med andra överlevare i världen för att stoppa den onda solen.
Andra jobbar på maskinerna som ger oss ljus och håller bunkern sval.
Utan dem skulle det vara som en ugn så långt under jorden.
Mr Horsts labb är mitt favoritrum.
Han fångar råttor och sätter ut dem för att se om de överlever.
Jag får två chokladrutor för varje levande råtta."
-Vad sa du? -Vad?
Råttor sprider sjukdomar.
Ayaz säger: "En affärsman fyller ett behov."
Fortsätt läsa.
"Jag är den enda på jorden som fortfarande går i skolan.
Så jag skriver rapporter, som den här,
annars får jag inte gå på träningen. Slut."
-Väldigt bra. Bra gjort. -Vad var det?
-Vi tittar efter! -Kom tillbaka!
Kom, mamma!
Oroa dig inte. Det är bara soldater som röker i sina rum.
Antagligen.
Här, Heremans. Där borta, här!
Stopp!
Ge dem utrymme.
Vad sa översten om att ta hjälmen?
Jag tänker inte ha sönder den.
-Hallå! -Överste…
Vad har hänt?
Hon.
Det var en olycka.
Hon försökte hjälpa till.
All mat är borta!
Jag lagade mat och han sabbade oljan,
jag slängde in den för att inte bränna ner allt.
-I ett rum med mer matolja? -Jag är ingen kock.
-Du är en idiot! -Det räcker!
Ingen är perfekt.
Sargento. Inte ens du.
Dominik?
Är du i den här röken?
-Det går bra. -Gå till rummet.
Gå nu!
-Vad händer? -Jag missar allt kul!
Allt är inte förstört.
Men en stor del!
Det fanns redan mindre på grund av dem.
Heremans, inte ett ord till.
Han har rätt. Mindre mat, inget på ytan ger näring.
-Fröna i Norge, då? -Det underjordiska frövalvet.
-Det är farligt att flyga dit. -Ja.
-Dit och tillbaka. -Det var innan det här.
Hur länge tar det att odla mat?
-Rädisor växer på tre veckor. -Rädisor?
-Jag svälter hellre. -Rädisor, då.
Tyst!
Vad är första steget?
Jetbränsle under jorden som i Antwerpen.
Det fanns bränslebilar vid militärbasen.
Hallå! Vad sysslar du med?
Klarar lastbilarna det?
Det är sämre bränsle. Solen påverkar inte det.
Åtminstone inte förut.
Det är mörkt nog.
-Jag följer med. -Stanna och bevaka…
-På engelska! -Jag söker lastbilarna.
Fröuppdraget leds av kapten Markus…
…och Mathieu, två piloter för säkerhets skull.
Jakub, vår mekaniker, följer med
och mr Ayaz…
…och ambassadör Bisset.
Får man inte själv bestämma?
Det är en militäranläggning under militärbefäl.
-Hotar du oss? -Bara ett faktum.
Som att du bestämmer allt?
Du och din pojke
-får två ransoner fast ni gör minst. -Han är ett barn!
Eller att alla ni passagerare är här som oinbjudna gäster!
Det här är en militäranläggning under militärbefäl.
När en order ges…
…ska den följas.
Prata inte, Sargento.
Horst ska jobba på hur vi odlar frön här nere.
Ambassadör, jag vill…
…att du och Mathieu kollar andra överlevare.
Se om de har fått kontakt med kosmonauten.
I så fall vidarebefordrar han kontakten från ert flygplan hit ner.
Annars posterar vi en radioman de kvällar ni är borta.
-Är kosmonauten fortfarande borta? -I tre dagar.
Före allt det där…
…finns det en viktig sak vi måste göra.
Vad är det?
Frukost!
Du vet att jag kan åka när som helst.
-De måste hitta bränsle först. -De kontrollerar en depå imorgon.
Vet du vad jag skulle ångra att åka utan?
Jag hoppas att det inte är den här maten.
Nej, det är inte det.
Jag vet att solen sugit all näring ur maten,
men vi kan ändå äta den. Jag kan döda för chips.
Ines…
Om jag åkte nu,
skulle jag ångra att jag inte fick se dig som DJ.
Vad?
Du har sagt att vi borde ha fest.
Jag skulle verkligen gilla det innan jag åker.
-Ja, vi får se. -Ja.
Vi har sparat dig en plats.
Jag ångrar att jag sa att jag hatade lumpen.
Glöm dem.
Två år omringade av idioter och nu detta!
Ligg bara lågt.
-Det är vad de vill. -Att göra dem arga hjälper inte.
Som med Terenzio.
-Ska du till flygbasen? -Jag kollar tankbilarna.
Jag ska tillbaka ikväll.
Bra.
Det ger mig en chans att säga…
…att om du stöter på Terenzios kropp…
Jävla bitch!
Varför skulle jag det?
Han kanske gick till basen eller planet. Vem vet?
Om du hittar honom…
…måste vi hantera det. Han var en av deras.
-Hans död är inte vårt fel. -Jag vet.
-Sist vi såg honom var han vid grinden. -Jag vet.
-De tyckte att han var en skitstövel. -Han var deras.
Vi behöver alla allierade vi kan få här.
Särskilt överste Lom.
En dag att lasta, sen är vi tillbaka.
Du verkar glad över att åka.
Zara, det är inte det att jag vill,
men det blir säkrare för alla, tro mig.
Jag drömde om Terenzio.
-Det måste ha varit en mardröm. -Han knackade på bunkerdörren.
Vi släppte inte in honom.
Smart drag.
Har du undrat var han hamnade?
I helvetet.
Jag ville säga att det inte var min avsikt tidigare
-att ge order. -Det gjorde du.
Jag ska hitta Dominik.
Nåt råd om henne?
Du frågar fel person.
Det är inte dig eller mig hon är arg på. Det är stressen. Dessa veckor.
Hon känner sig maktlös och rädd.
Det är rädslan att vi aldrig löser solproblemet.
Vi arbetar på det.
Vi, amerikanerna, ryssarna…
Hon vet det i huvudet, men modershjärtat…
Hon oroar sig för Dominik, liksom jag.
-Du och hon… -Det är inte så.
Visst.
Nej.
Jaha…
Säg vad du vill, men jag avskyr att se en man ljuga för sig själv.
Hade du barn?
Nej, inte än.
Du?
Ja.
Därför förstår jag hennes rädsla.
Hon erkänner inte det,
men jag vet att hon uppskattar övervakning av Dominik.
Du uppför dig som en soldat.
Därför trodde jag att du skulle bli ett bra tillskott.
Men om du inte vill…
Tack.
Flirtar du?
Gris!
-Sluta! -Nej!
-Han jävlas med mig. Du såg det! -Det var ett skämt.
Gillar du skämt? Vänta tills jag skär av din kuk!
Nej.
Släpp det.
Skitstövel.
Ut! Dra åt helvete. Fan.
Vänta!
Visste du att det är 2 421 steg
från bunkerns centrum till trappans topp?
Räknade du?
-Pojken gjorde det. -Dominik.
-Ska du till flygbasen? -Det är planen.
Okej.
Jag följer med.
-Det behövs inte. -Jag behöver lite frisk luft.
Kom.
Inga kosmonauter.
Vi har inte haft kontakt med ryssar på marken sedan igår.
Hela bunkern?
Vi har testat video, vanliga samtal. Varje nummer och e-post vi har.
Inte en enda. Inget.
-Det kan vara kommunikationsproblem. -Det är vad du hoppas.
Ett team åker till Norge, till fröbunkern.
Har ni inte mat för månader?
Vi hade det.
Vårt lager har minskat snabbare än väntat.
Jäklar.
-Vad? -Fel nyckel.
Måste vara en annan Jeep!
Funkar inte heller.
När går solen upp?
Om 84 minuter, sir.
Inte tillräckligt med tid för att hinna till basen och tillbaka.
Inte med 2 421 steg båda vägarna.
Vi försöker igen imorgon.
Baserat på informationen jag får, kommer inte hjälp.
Kära herr Råtta,
hoppas du lever och mår bra.
Min far sa alltid att jag var naiv.
Säg inte att du håller med.
Hallå?
Förlåt. Sa du att du var naiv?
Du är långt borta.
Jag tänkte på vad vi behöver för frön.
Ett hydroponiskt system.
Bäst de växer fort.
Soldaterna vill döda oss som råttorna.
Vi har nog med mat nu.
-Det är nära… -"Nära"?
De sparkar ut oss innan det är "nära".
Vi måste lösa solproblemet
och odla fröna snabbt, utan att ställa till med nåt.
Säg inte till mig, säg till Zara. Hon skällde ut Lom.
Hoppas att hon lugnat sig.
Hälften av dem vill skära halsen av mig.
Jag ska prata med dem.
Vad händer när du åker till Norge?
Jag hörde att Lom valde dig på grund av ditt hår.
Nej, det är för att jag är vår pilot.
-Vad är roligt? -Du påminde mig om ett skämt.
Har du hört den om den tyska komikern?
Nej.
Vad är en tysk komiker?
Jag fattar inte.
Inre blödningar,
på grund av gammastrålning.
"Inre blödningar på grund av gammastrålning." Det har gått en månad.
Vetenskapen går långsamt.
Stoppa experimenten! Jag har fångat vårt tursamma testobjekt.
Varför tursam?
Se på den här vinnaren!
Hon är så söt!
-Ja! -Är hon inte för solen?
Vetenskap är brutal.
"Vetenskap är långsam. Vetenskap är brutal."
Jag hatar vetenskap.
Tur att du är här.
Annars skulle jag bli galen.
Är du inte redan det?
Zara!
-Jag har goda nyheter. -Ska vi på solsemester?
Jag sa till Lom att jag inte skulle åka.
Varför det?
Jag älskar dig.
Jag älskar Dominik.
Jag vill inte lämna er.
Säg inte det.
Det har jag redan gjort.
Varje gång jag kommer nära nån försvinner de.
Jag gör inte så mot mig själv igen, eller mot Dominik.
Det är inte så att jag inte har känslor. Vi har alla känslor. Det kan…
Dominik vinner.
Var inte ledsen, Rik.
De finns i alla storlekar.
Jag vet hur man fångar de stora.
Nybörjartur!
Här. Glöm inte, Dominik,
det är på grund av djuret du fångade på sjukhuset.
-Den var ingen råtta, bara råttlik. -Men vi har slut på "råttliknande".
Vad är detta?
Hej, mamma.
Rör du råttor?
-Fast jag sa nej? -Det var jag.
Jag fångade den.
Det var faktiskt ganska kul!
Dominik.
Sängdags.
Jag använder jordnötssmör för att fånga dem.
Dominik?
Dominik!
-Det här rummet är förbjudet. -Han kommer undan!
Kom tillbaka! Hör du mig?
Nej!
Ska du gå ut?
Jag vill börja tidigt på flygbasen så snart solen gått ner.
Varför känns det som att du döljer nåt?
Döljer nåt?
Försöker åtminstone.
-Jag vet inte varför. -Inte jag heller.
I alla fall…
Öppna dörren!
Ayaz, öppna dörren!
-Zara? -Sylvie?
Det finns inget handtag.
-Säg åt henne att öppna. -Det finns inget handtag.
Va?
Värmen! Hon måste stänga av generatorn!
-Stäng av generatorn! -Såklart.
Stäng av den!
-Vad? -Stäng av den jävla generatorn!
Stanna vid dörren.
Andas under dörren.
Dominik.
-Det finns inte plats! -Fortsätt försöka.
Hämta nycklarna och ficklamporna och generatorkillarna.
Gå!
Fan. Okej, vi hämtar nycklarna.
Håll ut.
Hämta Ayaz. Han vet vad vi ska göra.
-Vi har aldrig haft nyckel dit. -Inte?
Vi stänger den aldrig.
-Hur ser låset ut? -Ingen av de här!
-De behöver nyckeln nu! -Vad tror du att vi gör?
Ayaz.
Det är bara jag!
Rik?
Det har skett en olycka.
Jävla dörr!
En gång till!
Försök igen!
Undan!
Tre, två, ett!
Fan.
Det här stället är byggt för att klara kärnvapen.
Det måste vara 50 centimeter betong!
Kan vi skära runt den?
Skärbrännaren är på planet.
-Vad? -Det finns en skärbrännare på planet.
Zara!
-Zara! -Ayaz?
Zara, jag är här.
-Dominik, är du där? -Jag mår inte bra.
Det är väldigt hett härinne.
Vi ska få ut er!
Vad är planen?
Ni har en skärbrännare. Vi hämtar den.
Vad var det?
Det kändes som en jordbävning.
Sånt händer här.
-Jag följer med. -Jag med. Jag vet var den är.
Skynda er. Generatorn kan inte vara avstängd länge.
-På grund av mörkret? -Nej, på grund av hettan.
Vad?
Vad är fel?
Vi är en kilometer under jorden, i en seismisk subduktionszon…
-Vi kan inte oroa oss för jordbävningar. -Sluta prata! Gå!
Nej, inte jordbävningar, värmen.
På det här djupet, utan luftkonditionering,
kommer den nog att stiga till 25 grader.
Är det ett problem?
Bara om du vill leva.
Hur lång tid har vi på oss?
Jag vet inte. En timme, kanske två?
Kom tillbaka om 45 minuter.
-De har så mycket tid de behöver. -Om vi överhettas, dör vi alla.
-Med den dödliga solen… -Hallå!
Lugn!
Säg inte "dö" igen!
Ayaz.
Ingen ska dö.
Lugna dig.
Vi åker.
Jag kör.
Nu då?
Vi hittar nåt att slå in den med.
På låset.
Bra idé. Jag går.
Zara?
Snälla, lämna oss inte, Ayaz.
Jag ska ingenstans, okej?
Inte förrän vi har öppnat dörren.
Till vänster.
Där borta till vänster.
Vad fan är det där?
Fan, det är Terenzio!
Meyer!
Terenzio!
Vi har ont om tid.
Varför sitter han fast i stolpen?
Nyckeln.
Självmord?
Ett konstigt ställe, va?
Han kanske ville hjälpa till, men litade inte på sig själv.
-Vad? -Han stannade för att hjälpa.
Det låter inte som han.
Överste, om vi inte får skärbrännaren, kommer vi att sluta som han.
Var Terenzio en hjälte?
Tydligen.
Vi måste gå.
-Vad säger du? Var Terenzio en hjälte? -Han var en skitstövel.
Sylvie har rätt, vi måste åka.
Vi måste åka!
Öppna porten.
Den håller sig inte öppen. Den stänger när vi åkt.
Vi öppnar den och bryter strömmen.
-Ja? -Bra idé.
Igen. Hårdare!
Säg mig, ambassadör.
Hårdare!
Jag känner för dem där inne,
men vi kan inte offra alla för två personer.
-Oavsett… -Vad säger du?
Zara och Dominik är de minst…
Säg det inte.
Om vi inte hittar en väg in i rummet,
måste de slå på generatorerna.
Och döda en liten pojke?
Jag hade en liten pojke.
Hårdare!
Milo.
I Madrid.
Han var fyra.
Jag fick inte ta farväl.
Jag visste inte, ambassadör.
Om vi dör,
dog han helt i onödan.
Det låter jag inte hända.
Aldrig någonsin.
Varför hade han handbojor?
De var på när vi lämnade planet. Han tänkte döda Ayaz!
-Drev skulden honom till självmord? -Han verkade inte skyldig.
-Vad pratar niom? -Terenzio.
Vad fan är det där?
-Det kommer inte att funka. -Skärbrännaren funkar.
Soldaterna har stora skott, 50 kaliber.
Tänk om vi band ihop dem och sprängde dem?
-Nej. -Det skulle blåsa av dörren.
Det finns 1 500 liter diesel där. Vi skulle brinna inne.
De kommer snart tillbaka med skärbrännaren.
Vad hände här?
Jag behöver vatten.
Vad är det?
-Jag är törstig. -Vatten!
-Hur? -Ge mig vatten!
Här!
Fan.
Vad har hänt?
-Herregud. -Va?
Dominiks batteri är lågt.
-Var är laddaren? -I vårt rum.
Långsamma, stadiga andetag.
Kom igen. Långsamma, stadiga andetag.
Var är de?
-Jordbävning? -Skärbrännaren blir förstörd!
Hur ska vi få tag i frön nu?
Skärbrännare, frön.
Vi har ett större problem som blåstirrar på oss.
Det var ingen jordbävning.
Det var en jäkla missil.
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis